Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano … Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga. Petkovo centrifugo vrti Aleš Smrekar.
Prvi vmesni teden med Miklavžem in Božičkom bi lahko naslovil mešano na žaru – bilo je vsega in še več
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano ... Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga.
Najbolj je, pričakovano seveda, odjeknila objava mnenja generalnega pravobranilca Sodišča Evropske unije, estonskega pravnika Priita Pikamaeja, ki je odločal o dopustnosti slovenske tožbe proti Hrvaški zaradi neimplementacije arbitražne razsodbe o meji med državama.
Ne vem, ali Priit na poletne počitnice odhaja v Poreč ali Rovinj, se pa ob njegovi argumentaciji nisem mogel znebiti že znanega občutka, da Hrvaška vedno bolj vodi igro in da je Slovenija v tej borbi vedno bolj osamljena.
Ursula von der Leyen je predstavila evropski zeleni načrt, osebnost leta revije Time, Greta Thunberg, pa je tudi njej spet postavila zrcalo. Plin je uhajal na Gorenjskem, Boris Štefanec pa je na mednarodni dan boja proti korupciji še enkrat pokazal, da se "njegova" Komisija za preprečevanje korupcije, ki si jo zaradi šestletnih izkušenj želi voditi še naslednjih šest let, ukvarja predvsem sama s sabo.
Ampak, kot je dejal Boštjan Penko, prvi direktor Protikorupcijskega urada: "Problem naše države in naše družbe je v tem, da je že pred desetletji zašla s prave poti. Poštenje, integriteta, skromnost pri nas niso vrednote."
918 epizod
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano … Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga. Petkovo centrifugo vrti Aleš Smrekar.
Prvi vmesni teden med Miklavžem in Božičkom bi lahko naslovil mešano na žaru – bilo je vsega in še več
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano ... Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga.
Najbolj je, pričakovano seveda, odjeknila objava mnenja generalnega pravobranilca Sodišča Evropske unije, estonskega pravnika Priita Pikamaeja, ki je odločal o dopustnosti slovenske tožbe proti Hrvaški zaradi neimplementacije arbitražne razsodbe o meji med državama.
Ne vem, ali Priit na poletne počitnice odhaja v Poreč ali Rovinj, se pa ob njegovi argumentaciji nisem mogel znebiti že znanega občutka, da Hrvaška vedno bolj vodi igro in da je Slovenija v tej borbi vedno bolj osamljena.
Ursula von der Leyen je predstavila evropski zeleni načrt, osebnost leta revije Time, Greta Thunberg, pa je tudi njej spet postavila zrcalo. Plin je uhajal na Gorenjskem, Boris Štefanec pa je na mednarodni dan boja proti korupciji še enkrat pokazal, da se "njegova" Komisija za preprečevanje korupcije, ki si jo zaradi šestletnih izkušenj želi voditi še naslednjih šest let, ukvarja predvsem sama s sabo.
Ampak, kot je dejal Boštjan Penko, prvi direktor Protikorupcijskega urada: "Problem naše države in naše družbe je v tem, da je že pred desetletji zašla s prave poti. Poštenje, integriteta, skromnost pri nas niso vrednote."
Floskula, da je resnica nekje vmes, je verjetno najpogosteje uporabljana fraza, ki z resnico samo nima nikakršne zveze. Resnica ni nikoli vmes, je točno tam, kamor jo postavijo dejstva, pa če je komu to všeč ali ne. In ko boste naslednjič slišali koga govoriti, da zadeva ni ne bela ne črna, ampak točno takega sivega odtenka kot sredina sivega klina, mu pokažite … rdeči karton.
Najhujši trenutni problem človeštva, pospešeno uničevanje amazonskega gozda, ki še slabša že tako težko stanje okolja, so poskusili rešiti tudi voditelji sedmih industrijsko najbolj razvitih držav skupine G 7 v francoskem letovišču Biarritz. Za zdaj gre le za obljube in nekaj denarne pomoči ter preblag pritisk na brazilsko vodstvo. Kmetijsko-živilski sejm Agra v Gornji Radgoni nas vsako leto spomni na ne preveč urejene razmere v slovenskem kmetijstvu. Podobno je tudi z energetiko. Rešitev je tudi v uvajanju novih tehnologij in v bolj skrbnem ravnanju z energijo in naravnimi viri.
Iz izkušenj bi zdaj že morali vedeti, da evropski dan spomina na žrtve vseh totalitarnih in avtoritarnih režimov na skrajni desnici razumejo kot dodatno priložnost za manipuliranje z javnim mnenjem, ki se sicer sistematično izvaja vse dni v letu. Desni populisti na Stari celini in čez lužo slikajo nazorne podobe dežurnih krivcev za celotno paleto družbenih problemov ter predpisujejo enostavne in totalne rešitve po principu »kdor ni z nami, je proti nam.« In glede na to, da ob vztrajno rastoči podpori svojih volivcev ne premorejo posluha za alternative; kako daleč smo zares od stanja, ki bi mu lahko nadeli oznako totalitarizem?
V tokratni petkovi centrifugi nas bo zaneslo v pravljične vode. Slišali boste pravljico o Marjanu in hudobnem volku. Potivolčji vstajniki bi radi videli, da bi ob volkih padla še kakšna ministrska glava. Kolca se jim po časih Marije Terezije.
Smrdi, smrdi, smrdi, smrdi ... Kaj smrdi? Smrdi po nasilju, verskem fanatizmu, rasizmu, sovraštvu do priseljencev … Smrdi po porušenem ravnovesju med človekom in živaljo. Smrdijo monopoli in kibernetska nevarnost. Smrdi tudi v koprski Žusterni. Za nos se drži Tatjana Pirc.
Prepričljiv in verodostojen pregovor iz naslova zmeraj velja … razen za vojsko novinarjev po vsem ljubem svetu, ki mora biti na preži za pomembnimi dogodki tudi v času kislih kumaric … ali nemara še prav posebej takrat, da nam česa na hitro ne podtaknejo.
Najbližje pozitivni zgodbi, ob kateri vsaj za trenutek zaigra srce, je bilo obročkanje labodjih mladičev ob Koseškem bajerju. Turizem smo ljudje. Dobro znano besedno zvezo zadnje čase v najbolj obiskanih destinacijah, predvsem mestih, vztrajno zamenjuje ena druga – turisti, pojdite domov, go home!
Delni lunin mrk nas je doletel ravno v tednu, ko bo 50 let star postal eden najbolj znanih citatov vseh časov "majhen korak za človeka, velik za človeštvo", ko je v času vroče hladne vojne in črno belih podob Neil Armstrong naredil prve korake po našem edinem naravnem satelitu. Če nam je pred 50-imi leti uspelo priti na Luno, nam zdaj z lahkoto uspeva biti čedalje bolj za luno.
Za kaj bi zares morali nameniti denar, ki ga bo srbsko podjetje dobilo za ograje na meji, kdo resnično ogroža pravo slovenstvo in na katero rast bi morali biti bolj pozorni kot na gospodarsko? Petkovo centrifugo ta teden vrti: Gašper Andrinek. Foto: Bobo
Evropejci so izvolili Evropski parlament. Ampak tukaj se vpliv ljudstva in demokracije konča in začne se lobiranje in merjenje interesne in politične moči. In ta teden se je ta moč razdelila. Ne le to, da imajo vsi predlagani v evropski vrh za seboj svoje afere in škandale, predvsem jim je skupno, da so že del evropske politične elite. Težava te elite pa je, da se še vedno vidi samo kot del rešitve in ne kot problem. Tudi glede vzpona populističnih voditeljev in politike.
Pihanje na dušo 28-letnici, kaplje kerozina, obljube železničarjev in izmišljevanje zgodb v komentarju preteklega tedna. Teden je opral in komentiral Damjan Zorc.
Zgodba o volku in ovcah je krasna prispodoba slovenske shizofrenije. Je prispodoba našega odnosa do šibkejših, zapostavljenih in manj zaščitenih. Smo hkrati krotke ovce in krvoločni volk iz bajk.
Začeli so se dnevi grmenja – v prenesenem pomenu in dejansko. Vremenski ekstremi so nova realnost. Odgovor so ponudili mladi na evropskih volitvah, na katerih so množično volili Zelene stranke. A ne tudi v zeleni oazi Sloveniji. V oddaji tudi o tem, zakaj bi moral biti zdravstveni minister varovana oseba, o tem, zakaj rabimo za inštitut, ki ne deluje, 400 milijonov evrov in kako se je vlada lotila zveri z zakonom.
Te dni mineva 70 let od izida kultne znanstvenofantastične knjige Georgea Orwella z naslovom 1984. Z aktualizacijo koncepta Velikega brata nimamo nikakršnih težav. Na Kitajskem Orwella še vedno ne berejo, zanikajo tudi pokol na Trgu nebeškega miru pred 30 leti. Čehi so svojo politično pomlad že doživeli, zdaj protestirajo proti tajkunskemu premierju, a jih bo najbrž prehitelo poletje. Tri morja so se zlila v Ljubljano. Naš prijatelj Jean-Claude se je še enkrat več naredil Francoza, nearbitražna Kolinda je prenesla tri (u)more Donalda Trumpa, ameriški energetski minister Perry pa nas je prepričeval o okoljski neškodljivosti frekinga. Tekmovalnost med tretjemorskimi državami za naklonjenost velikih bratov bo nujna. Ker sicer bomo pač prisiljeni ugasniti luči in bomo iztirili na digitalni avtocesti … Na domači športni avtocesti pa odmeva košarkarska združitev ljubljanske Olimpije in zagrebške Cedevite. Lahko razumemo patriotske, “karmične” in barvne pomisleke ob združevanju Olimpije in Cedevite. A če bi na podobne načine Slovenija in Hrvaška združili še kakšne nekorporativne interese, ne bi bilo nujno slabo. Morda bi s košarkarsko logiko lažje rešili tudi arbitražo, čeprav je res, da najbrž v Sloveniji ne bi bili tako navdušeni, če bi se Olimpija recimo preselila v Zagreb … Avtor: Luka Hvalc
Iger še ni konec, evropske volitve pa so za nami. Se sedeži v Evropskem parlamentu res nasmihajo novoizvoljenim? Ne vsi. Veliko stolov se kislo drži, ko pomislijo na ekstremistične in nazadnjaške zadnjice, ki bodo sedle nanje.
Prišli smo do konca volilne kampanje pred evropskimi volitvami, konec šolskega leta tudi ni več daleč. Vse to vpliva tudi na premiera Marjana Šarca, ki si želi enotne politike, češ da je tudi razred močan, ko učenci držijo skupaj. Mogoče se premierjeve želje nanašajo na spoznanje, da je v politiki pač tako, da so v bližini vedno nagajivi sošolci. V gneči obljub in praznih besed se sicer v državi kopičijo težave, ki jih vse bolj naplavlja na površje v vojski, zdravstvu in domovih za starejše.
Naš zdravstveni sistem ni pri dobrem zdravju. To dokazujejo tudi dogajanja ta teden od protestov do sojenja zaradi domnevne korupcije. Če raziskovalna podmornica na najglobljem dnu oceana najde odvrženo plastično vrečko, to pomeni, da je tudi zdravje našega planeta resno ogroženo. Verjetno pa ni ogrožen projekt drugi tir, saj bo dobil evropsko posojilo. Pri tem pa verjetno vsi želimo, da zadeva ne bi potekala tako kot sramota s TEŠ 6.
Algoritemski Facebook urednik je ob pomoči algoritemskih urednikov prijateljev iz skupnih balončkov, izbral teme, ki so pristale v tokratnem centrifugalnem toku nezavesti.
Litre takšnih in drugačnih tekočin ter pladnje takšnih in drugačnih narezkov na mize … pa tranzistor, slušalke ali zvočnike na glas! “Naj vas še opomnim, da ta prispevek ni ideološko naravnan.” Gašper Andrinek je pod drobnogled vzel praznični tedna in ga od prvega maja prek svobode medijev do praznika življenja zapakiral v Petkovo centrifugo.
Je že tako, da tradicionalni prazniki ljudi vseh ver, sort in stanov ne le, da pomirijo, kar polenarijo vse naše aktivnosti. Še posebej največji krščanski velikonočni praznik ima s pojedino, takoj za postom, veliko opraviti s tem, da se ne živciramo in napenjamo možganov ravno po nepotrebnem. Tudi tisti, ki verujejo zgolj v šunko, hren, potico in jajca, pa so letos kar navidezno neskončno dolgo čakali velikonočnega zajca.
Neveljaven email naslov