Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano … Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga. Petkovo centrifugo vrti Aleš Smrekar.
Prvi vmesni teden med Miklavžem in Božičkom bi lahko naslovil mešano na žaru – bilo je vsega in še več
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano ... Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga.
Najbolj je, pričakovano seveda, odjeknila objava mnenja generalnega pravobranilca Sodišča Evropske unije, estonskega pravnika Priita Pikamaeja, ki je odločal o dopustnosti slovenske tožbe proti Hrvaški zaradi neimplementacije arbitražne razsodbe o meji med državama.
Ne vem, ali Priit na poletne počitnice odhaja v Poreč ali Rovinj, se pa ob njegovi argumentaciji nisem mogel znebiti že znanega občutka, da Hrvaška vedno bolj vodi igro in da je Slovenija v tej borbi vedno bolj osamljena.
Ursula von der Leyen je predstavila evropski zeleni načrt, osebnost leta revije Time, Greta Thunberg, pa je tudi njej spet postavila zrcalo. Plin je uhajal na Gorenjskem, Boris Štefanec pa je na mednarodni dan boja proti korupciji še enkrat pokazal, da se "njegova" Komisija za preprečevanje korupcije, ki si jo zaradi šestletnih izkušenj želi voditi še naslednjih šest let, ukvarja predvsem sama s sabo.
Ampak, kot je dejal Boštjan Penko, prvi direktor Protikorupcijskega urada: "Problem naše države in naše družbe je v tem, da je že pred desetletji zašla s prave poti. Poštenje, integriteta, skromnost pri nas niso vrednote."
918 epizod
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano … Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga. Petkovo centrifugo vrti Aleš Smrekar.
Prvi vmesni teden med Miklavžem in Božičkom bi lahko naslovil mešano na žaru – bilo je vsega in še več
Vse in še več je bilo že večkrat prej videno in slišano, pričakovano ... Vsak dan je pokalo, na srečo so bile to predvsem pasje bombice. No, kakor za koga.
Najbolj je, pričakovano seveda, odjeknila objava mnenja generalnega pravobranilca Sodišča Evropske unije, estonskega pravnika Priita Pikamaeja, ki je odločal o dopustnosti slovenske tožbe proti Hrvaški zaradi neimplementacije arbitražne razsodbe o meji med državama.
Ne vem, ali Priit na poletne počitnice odhaja v Poreč ali Rovinj, se pa ob njegovi argumentaciji nisem mogel znebiti že znanega občutka, da Hrvaška vedno bolj vodi igro in da je Slovenija v tej borbi vedno bolj osamljena.
Ursula von der Leyen je predstavila evropski zeleni načrt, osebnost leta revije Time, Greta Thunberg, pa je tudi njej spet postavila zrcalo. Plin je uhajal na Gorenjskem, Boris Štefanec pa je na mednarodni dan boja proti korupciji še enkrat pokazal, da se "njegova" Komisija za preprečevanje korupcije, ki si jo zaradi šestletnih izkušenj želi voditi še naslednjih šest let, ukvarja predvsem sama s sabo.
Ampak, kot je dejal Boštjan Penko, prvi direktor Protikorupcijskega urada: "Problem naše države in naše družbe je v tem, da je že pred desetletji zašla s prave poti. Poštenje, integriteta, skromnost pri nas niso vrednote."
Miha Švalj centrifugira nasilje ob katalonskem referendumu, slovenske odzive nanj in prva predsedniška soočenja.
Smo v napornem obdobju in čaka nas še napornejši čas. Predvolilni čas – čas poln obljub, nasmehov in stiskov rok našim ljudem ter čas metanja polen pod noge in dokazovanja o tem, kdo od političnih nasprotnikov je večji pacek. Obeta se nam torej en velik šov, ki ga je nakazala že referendumska kampanja za drugi tir. A roko na srce šovov, takšnih in drugačnih, smo se že nekako navadili.
Magna v slovenščini pomeni velika. Magna Charta je listina svoboščin. Magnifico pa bi lahko bila ocena uspeha slovenskih košarkarjev. A pri pretirani evforiji rado pljuskne čez rob. Bedaki so zamešali junake, čefurje, Janeze, vesoljce, birokrate in Tončke v težko prebavljivo kislo juho. Ekologi so se vdali pritiskom vlagateljske evforije, arheologi so v Hočah odkrili najmanj Stari Rim. Združeni narodi v New Yorku se glede na raven razprav ne zdijo ravno oddaljeni 7 tisoč kilometrov, afriško državo Nambijo je res težko uGaniti, osamosvojitveni plebisciti pa so lahko vsaj tako populistični, kot so ideje o prepovedi atomske bombe. Kaj pa če bo Republika Katalonija v finalu evropskega košarkarskega prvenstva čez četrt stoletja premagala Kraljevino Španijo? Ampak kot uči slovenski tirorizem, prihodnost včasih pripelje tudi na slepi tir … Tedenski komentar Luke Hvalca.
V tokratni centrifugi Miha Žorž raziskuje, kako lahko ob športni evforiji pameten človek govori neumne stvari in poskuša razumeti, zakaj poslanec Žan Mahnič v poslanske klopi prinesti več bojnega duha naperjenega proti našim južnim sosedom.
Po poletnem zatišju sta intenzivne pozive k spoštovanju mednarodnega prava vnovič slišali obe strani
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
V glavnih vlogah: sodnice in sodniki, Anton Rop, posojilojemalci, ki so pred leti najemali kredite v švicarskih frankih, Igor Bavčar, Magna, Mitja Viler, neznani telovadec z Golovca in še mnogi drugi. Nauk zgodbe: Nikar ne podcenjujte neznanih telovadcev!
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Narava pošilja nedvoumna sporočila. Na izredne vremenske razmere smo se počasi že navadili. Po peklenskem vročinskem valu, s primernim imenom Lucifer, je ohladitev sicer prišla, a z neurji. Spet takšnimi, kot jih ne pomnijo niti najstarejši.
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Sprava in morala sta si blizu in daleč hkrati. Se vključujeta, a hkrati prepogosto tudi izključujeta. Vedno znova spoznavamo, da sprava žal ni zgolj človeško in pietetno vprašanje. V Srebrenici najbolj pretresljivo pričajo, da zemlja ne prenese skrivnosti. Drugačnih mnenj pa ne prenesejo na Kitajskem, v Turčiji, Rusiji … No, nekateri slovenski župani celo oporekajo inženirskim definicijam pločnika, država pa ne zna definirati in ovohati niti smradu. Ker je zahteven medij. Aktivno-pasivne sodnijsko-tožilske zgodbe dueta Janković-Kangler se ob vseh spravno-moralnih dilemah zdijo kot melodija morja in sonca. Ja, dolga bo še pot do sprave. Tukaj doma. Tedenski komentar Luke Hvalca.
Kot smo pričakovali, so se začela pošiljanja not v obe smeri slovensko – hrvaške meje.
Kaj pa če že 26 let živimo v zmotnem prepričanju in nas Hrvati ne nategujejo. Kaj če mi nategujemo njih? Tudi argument glede rešenih mej z ostalimi nekdanjimi republikami se da razložit, namreč tudi mi nimamo rešenega mejnega spora z nikomer. Je pa res, da imamo mi za mejaše samo Hrvate, oni pa praktično vse.
Kaj se bo zgodilo po 29. juniju? V tokratni Petkovi centrifugi analizira Andrej Šavko.
Lažnih alarmov bo vse več. Vse pogosteje pa se zdi, da prave alarme preslišimo ali pa zanje ne poskrbimo pravočasno. Čeprav uradni vzrok požara v londonski stanovanjski stolpnici še ni znan, je precej jasno, da je zatajil protipožarni sistem nadzora. Že približno deset let pa zvonijo (ali bi morali zvoniti) vsi alarmi na pediatrični kliniki v Ljubljani. Ko gre pri nas zares za otroke, gre za otročje repenčenje velikih egov.
Pripovedovalec: Vam povem zgodbo o prodaji NLB? Poslušalci: Jaaaaaaa! Pripovedovalec: Ampak tista o Kemisu je tako napeta, da smrdi do neba. Poslušalci: Potem pa o Kemisu. Pripovedovalec: Toda tu je še dooolga pravljica o Mercatorju …
No, zdaj vsaj poznamo razmerje med ceno okolja in številom delovnih mest: 3 tisoč delovnih mest za 100 hektarjev zemlje. Da ne bo kdo mislil, da so nekatere stvari neprecenljive, za pravo ceno se vse proda, tudi sveto slovensko zemljo, pa če ekologi skačejo do ozonske luknje in še čez. Magninih 400 šihtov je pač premalo. Danes vse politične stranke nadvse skrbijo za varovanje okolja, a na naslednjih volitvah bi se veljalo spomniti, katere med njimi so glasno podpirale Donalda Trumpa, človeka, ki je varovanju okolja pokazal sredinec.
Tragični dogodki v Manchestru so zasenčili številna druga dogajanja ta teden. Kako je mogoče, da se je samomorilski napadalec razstrelil med množico najstnikov, ki je odhajala s koncerta? Tudi ameriški predsednik Donald Trump je na svoji prvi zunanjepolitični turneji veliko govoril o boju proti terorizmu. Želi tudi urediti odnose med Palestinci in Izraelci, kar pa bo, kljub njegovemu verjetno naivnemu optimizmu, zelo težko. V Sloveniji pa še vedno odmeva huda okoljska nesreča zaradi požara v vrhniškem Kemisu.
Neveljaven email naslov