Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Pozdravljeni v oddaji Second hand.
To leto je posebno za ljubitelje jazz glasbe, saj ena najboljših založb praznuje 80 let obstoja. Govorimo seveda o Blue note, kot je omenjeno v intru hita Cantaloop (Flip Fantasia) skupine US3 iz leta 91.
Ob obletnici bo celo leto 2019 Blue Note založba praznovala s ponovnimi izdajami posebnih serij vinilnih plošč, playlistami na vseh pomembnejših platformah, festivalskimi dogodki in ponatisi založbine legendarne grafike.
Omemba Blue note založbe v intru hita US3 seveda ni naključje, saj je celotna zgodovina skupine US3 tesno povezana z založbo, kot je to primer pri mnogih jazz-rap skupinah 90-tih. Samo ime skupine je povezano s posnetkom Horace Parlan-a, ki ga je sproduciral Alfred Lion. Prav tako čisto vsak od vsaj 27-tih semplov uporabljenih v skupininem prvem albumu prihaja iz kataloga Blue note in je bil sproduciran s strani Lion-a, ustanovitelja Blue note.
Nemški jazz ljubitelj in poznavalec, Alfred Lion, je pred 80-timi leti sproduciral svoj prvi posnetek v New York Cityju in s tem v procesu zagnal tudi nastanek ene najbolj spoštovane in prepoznavne jazz znamke v zgodovini.
V 80 letni zgodovini je bila Blue note založba vplivna prav pri vsakem večjem razvoju, od Boogie Woogie in Swinga v 30-tih in 40-tih do Jazz Fusion gibanja v 70-tih, pa vse do Jazz / Hip Hop hibridov 90-tih in naprej.
Na tej točki poglejmo kaj iz kataloga so si za hit Cantaloop sposodili US3, to je sempl iz pesmi Cantaloop island Herbie Hancock-a.
S Herbijem v katalogu izvajalcev je takoj jasno, da je katalog Blue note eden večjih virov semplov, saj so samo njega kasnejši artisti semplali v preko 800 primerih.
Založba pa je bila dom mnogih velikih imen v jazzu: Herbie Hancock, Donald Byrd, Thelonious Monk, John Coltrane, Sonny Rollins, če omenimo samo nekatere, založbin material pa je je bil remixan in semplan s strani producentske smetane hip hop scene.
Donald Byrd je prav tako eden od najbolj semplanih artistov na Blue note, od njega so si sposodili v več kot 500 primerih. Dober primer je uporaba sempla iz njegove pesmi Wind Parade v hip hop klasiki Buck Em Down od Black Moon.
Seveda je za nastanek takšne znamke kot je Blue note potrebno več kot prej omenjen posnetek v New Yorku, zložilo se je več stvari: imigranta iz Nemčije in ljubitelja jazza Alfred Lion & Francis Wolff, optometrist Rudy Van Gelder iz New Jersey-ja, ki je na črno delal tudi v snemalnem studiu, ljubitelj klasične glasbe Reid Miles, ki je delal na področju oblikovanja in seveda pridobivanje enih najboljših glasbenikov vseh časov na svojo založbo.
Brezmejna strast in brezhiben instinkt pri iskanju talentov, elegantna in pronicljiva fotografija, izjemna kakovost zvoka, osupljivo originalna grafika na ovitkih, konsistentno napredna glasba, vsi ti elementi so založbi dodali svoj pomemben del pri oblikovanju znamke, predvsem na začetku. Skupaj so poskrbeli za slikovito Blue note estetiko. Celota ne bi obstajala brez vseh teh umetniških delov.
S tem v mislih omenimo še, da so originalne grafike in fotografije založbe pred kratkim zajete v kratkem filmu Vox 'Earworm'. Kot dodatek že omenjenim izdajam vinilk in nastopom je bil v kinih po vsem svetu tekom lanskega in tega leta predvajan dokumentarec Sophie Huber z naslovom 'Beyond the Notes'.
Za konec omenimo še enega glasbenika z Blue note, ki je imel v smislu uporabe njegovega materiala v semplih velik vpliv na moderno produkcijo, Lou Donaldson-a, ki je bil semplan v preko 350 primerih. Dober primer je uporaba njegove pesmi Ode to Billie Joe v pesmi Jesus walks od Kanye West-a pred kratkim.
Na koncu oddaje omenimo še originalno vizijo ustanovitelja Lion-a, ki je definirala založbo: ''vsak stil igranja glasbe, ki predstavlja avtentičen način glasbenega občutka, je pristno izražanje''.
Lion-ove besede še vedno veljajo in predstavljajo model za Blue note skupaj z Robert Glasper-jevim vizionarskim združevanjem Jazz, R&B in Hip-Hop glasbe, v katerem najdemo nove glasbenike od Norah Jones do Gregory Porter-ja in Kandace Springs.
379 epizod
Second hand looks at the trend of recycling existing music in the form of samples, remixes and covers - although sometimes these modifications are actually flagrant violations of copyright laws... Some artists use without acknowledging where they got it, so we decided to take a closer look. The result: a huge number of hits are credited to the wrong musician, while the people who really wrote it remain ignored. Listen to the original and the adaptation and familiarize yourself with what's going on in the music industry - you'll be surprised by how many of your idols have built their reputation on the shoulders of others.
Pozdravljeni v oddaji Second hand.
To leto je posebno za ljubitelje jazz glasbe, saj ena najboljših založb praznuje 80 let obstoja. Govorimo seveda o Blue note, kot je omenjeno v intru hita Cantaloop (Flip Fantasia) skupine US3 iz leta 91.
Ob obletnici bo celo leto 2019 Blue Note založba praznovala s ponovnimi izdajami posebnih serij vinilnih plošč, playlistami na vseh pomembnejših platformah, festivalskimi dogodki in ponatisi založbine legendarne grafike.
Omemba Blue note založbe v intru hita US3 seveda ni naključje, saj je celotna zgodovina skupine US3 tesno povezana z založbo, kot je to primer pri mnogih jazz-rap skupinah 90-tih. Samo ime skupine je povezano s posnetkom Horace Parlan-a, ki ga je sproduciral Alfred Lion. Prav tako čisto vsak od vsaj 27-tih semplov uporabljenih v skupininem prvem albumu prihaja iz kataloga Blue note in je bil sproduciran s strani Lion-a, ustanovitelja Blue note.
Nemški jazz ljubitelj in poznavalec, Alfred Lion, je pred 80-timi leti sproduciral svoj prvi posnetek v New York Cityju in s tem v procesu zagnal tudi nastanek ene najbolj spoštovane in prepoznavne jazz znamke v zgodovini.
V 80 letni zgodovini je bila Blue note založba vplivna prav pri vsakem večjem razvoju, od Boogie Woogie in Swinga v 30-tih in 40-tih do Jazz Fusion gibanja v 70-tih, pa vse do Jazz / Hip Hop hibridov 90-tih in naprej.
Na tej točki poglejmo kaj iz kataloga so si za hit Cantaloop sposodili US3, to je sempl iz pesmi Cantaloop island Herbie Hancock-a.
S Herbijem v katalogu izvajalcev je takoj jasno, da je katalog Blue note eden večjih virov semplov, saj so samo njega kasnejši artisti semplali v preko 800 primerih.
Založba pa je bila dom mnogih velikih imen v jazzu: Herbie Hancock, Donald Byrd, Thelonious Monk, John Coltrane, Sonny Rollins, če omenimo samo nekatere, založbin material pa je je bil remixan in semplan s strani producentske smetane hip hop scene.
Donald Byrd je prav tako eden od najbolj semplanih artistov na Blue note, od njega so si sposodili v več kot 500 primerih. Dober primer je uporaba sempla iz njegove pesmi Wind Parade v hip hop klasiki Buck Em Down od Black Moon.
Seveda je za nastanek takšne znamke kot je Blue note potrebno več kot prej omenjen posnetek v New Yorku, zložilo se je več stvari: imigranta iz Nemčije in ljubitelja jazza Alfred Lion & Francis Wolff, optometrist Rudy Van Gelder iz New Jersey-ja, ki je na črno delal tudi v snemalnem studiu, ljubitelj klasične glasbe Reid Miles, ki je delal na področju oblikovanja in seveda pridobivanje enih najboljših glasbenikov vseh časov na svojo založbo.
Brezmejna strast in brezhiben instinkt pri iskanju talentov, elegantna in pronicljiva fotografija, izjemna kakovost zvoka, osupljivo originalna grafika na ovitkih, konsistentno napredna glasba, vsi ti elementi so založbi dodali svoj pomemben del pri oblikovanju znamke, predvsem na začetku. Skupaj so poskrbeli za slikovito Blue note estetiko. Celota ne bi obstajala brez vseh teh umetniških delov.
S tem v mislih omenimo še, da so originalne grafike in fotografije založbe pred kratkim zajete v kratkem filmu Vox 'Earworm'. Kot dodatek že omenjenim izdajam vinilk in nastopom je bil v kinih po vsem svetu tekom lanskega in tega leta predvajan dokumentarec Sophie Huber z naslovom 'Beyond the Notes'.
Za konec omenimo še enega glasbenika z Blue note, ki je imel v smislu uporabe njegovega materiala v semplih velik vpliv na moderno produkcijo, Lou Donaldson-a, ki je bil semplan v preko 350 primerih. Dober primer je uporaba njegove pesmi Ode to Billie Joe v pesmi Jesus walks od Kanye West-a pred kratkim.
Na koncu oddaje omenimo še originalno vizijo ustanovitelja Lion-a, ki je definirala založbo: ''vsak stil igranja glasbe, ki predstavlja avtentičen način glasbenega občutka, je pristno izražanje''.
Lion-ove besede še vedno veljajo in predstavljajo model za Blue note skupaj z Robert Glasper-jevim vizionarskim združevanjem Jazz, R&B in Hip-Hop glasbe, v katerem najdemo nove glasbenike od Norah Jones do Gregory Porter-ja in Kandace Springs.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes si bomo pobliže pogledali pesem "Some Say" švedske pevke Nea, katero je izdala kot debitantsko solo pesem konec leta 2019. Some Say je zasedla vrhove lestvic v mnogih evropskih držav in še vedno priljubljena na radijskih postajah po vsem svetu. Kot pisca pesmi Nea-o najdemo podpisano pod množico hitov, saj je pisala za glasbenike kot so Zara Larsson, Tove Styrke, Twice, Tinie Tempah in Axwell. Iz tega vidika lahko za Nea-o trdimo, da so njene pesmi presegle bilijon ogledov na Spotify. A kot solo glasbenica je svoj edini uspeh dosegla s pesmijo v ozadju, Some Say. Njene kasnejše pesmi "TG4M", "No Therapy" in "Diablo" se niso uspele prebiti na lestvice. Verjetno lahko sklepamo, da je za presenetljiv uspeh pesmi odgovorna tudi poslušalcu znana melodija, za kar pa se mora Nea zahvaliti drugi glasbenikom. Za produkcijo Some Say je Nea namreč v veliki meri črpala iz starejše in zelo uspešne pesmi, "Blue (Da Ba Dee)", v izvedbi skupine Eiffel 65 in leta 1998. Eiffel 65 je italijanska skupina, ki so jo leta 1998 ustanovili Jeffrey Jey, Maurizio Lobina in Gabry Ponte. Takoj po ustanovitvi skupine so poželi velik uspeh s pesmima "Blue (Da Ba Dee)" in "Move Your Body", ki sta vključeni na njihov debitantski album Europop. Obe pesmi sta zasedli vrhove lestvic po vsem svetu, album Europop pa je na Billboard 200 chart zasedel četrto mesto. Pesem Blue je zaradi prepoznavnosti in uspeha semplana in prirejana s strani mnogih glasbenikov, če omenimo najbolj uspešne pri tem: Flume, nemški pevec Max Raabe, Crazy Frog, Flo Rida jo je leta 2009 semplal za hit "Sugar", Michael Mind Project so jo semplali za hit iz leta 2012, "Feeling So Blue", ameriška country pevka Coffey Anderson pa jo je leta 2017 uporabila za hit "Bud Light Blue" in seveda nazadnje še Nea za svoj edini hit "Some Say". Kasnejše pesmi skupine Eifel 65 in njihova albuma Contact! Iz leta 2001 ter Eiffel 65 iz leta 2003, niso dosegli podobnega uspeha po svetu, je pa skupine ostala popularna v Italiji.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Nadaljujemo s hiti, ki so aktualni na radijskih postajah. Danes si bomo pobliže pogledali pesem Lasting Lover od Sigale v sodelovanju z James Arthur-jem. Sigala je umetniško ime Bruce-a Fielder-ja, angleškega DJja, producenta in remixerja iz Norwich-a. Do sedaj je izdal že šest singlov, ki so se uvrstili med 'top 10' na UK Singles Chart, med njimi pa izstopa njegov debitantski singl ‘Easy Love’ iz leta 2015, ki sempla ’ABC’ od Jackson 5 in se je povzpel na sam vrh lestvic. Sledila sta singla "Sweet Lovin" in "Say You Do", za njima pa je Sigala izdal še množico singlov in pričel delati na debitantskem albumu Brighter Days, ki ga je izdal septembra 2018. Po mini-koncertni turneji v podporo albumu, je pričel ustvarjati meterijale za nov album ter izdal "Wish You Well" ter novembra 2019 še "We Got Love". Sledil je še singl "Heaven on My Mind" junija lani in septembra še Lasting Lover, ki jo poslušamo v ozadju, o napovedanem albumu pa še vedno ni novih informacij. Kot v nekaterih preteklih pesmih, je tudi za zadnjo pesem uporabil sempl. Sempl prihaja iz pesmi Time to Pretend ameriške pop rock skupine MGMT. "Time to Pretend" je uradno izdana kot prvi singl debitantskega albuma skupine Oracular Spectacular leta 2008, čeprav je potrebno omeniti, da najdemo zgodnejšo verzijo pesmi že na njihovem Time to Pretend EP. MGMT sta ustanovila multi-instrumentalista Andrew VanWyngarden in Ben Goldwasser leta 2002, skupina pa je še vedno aktivna, pri čemer so se ostali člani z leti menjavali. Izdali so že 4 albume, a prvi, Oracular Spectacular in drugi, Congratulations iz leta 2010 sta požela največ uspeha. Time to Pretend, ki jo je inspirirala bogomolka in ki jo je pred kratkim za svoj zadnji hit Lasting Lover semplal Sigala, prihaja prav iz tega obdobja, ki ga zaznamujejo tudi nenavadni viri ustvarjalnosti in 'out of the box' razmišljanje skupine.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Ta teden nadaljujemo z Robin Schulzem, ki smo ga srečali že pretekli teden s pesmijo Alane, tokrat pa si oglejmo ozadje njegovega remixa pesmi Sun is shining. Robin Schulz je največje uspehe žel leta 2014 z remixi pesmi "Waves" in "Prayer in C". Dokaj uspešen je bil tudi z drugim albumom Sugar, ki ga je izdal leta 2015, z njega pa sta se na lestvicah skoraj do vrha zavihteli pesmi Headlights in Sugar. Tretji album je leta 2017 postregel zgolj z enim zmernim hitom, pesmijo OK, a se je še bolj oddaljil od vrtoglavih uspehov iz leta 2014. Robin je nato imel krajši premor, a je letos napovedal nov album z naslovom 4, katerega izdaja je predvidena za januar 2021. Na albumu bo vključenih kar šest pesmi, ki jih je med tem že izdal. Poleg teh je pred kratkim izdal še remix, ki ga na albumu ne bomo našli, nosi pa naslov "Sun Is Shining". Originalno pesem "Sun Is Shining" seveda izvajajo Bob Marley & the Wailers. Pesem, ki jo je sproduciral Lee Perry se najprej pojavi na albumu Soul Revolution iz leta 1971, kasneje pa jo najdemo še na albumu African Herbsman iz leta 1973. Marley je pesem ponovno posnel še za album Kaya iz leta 1978. Ne glede na vse izdaje in dejstvo, da je kasneje postala ena bolj prepoznavnih Marleyevih pesmi, je bila "Sun Is Shining" v času njegovega življenja dokaj neznana in neuspešna. Pesem je v kasnejšem času doživela množico neuradnih remixov, ki so krožili po klubih, dovoljenje za prvega uradnega pa so varuhi Marleyevih pravic dovolili šele leta 1999. Tega je prejel danski house producent Funkstar De Luxe in izdal je reggae fusion remix, ki je v očeh mnogih kritikov zaslužen za kasnejši vzpon popularnosti reggae fusion žanra. Velik hit Finley Quaye-a z naslovom "Sunday Shining" prav tako temelji na Marley-evi pesmi. Zadnji producent, ki je prejel dovoljenje za delo na pesmi "Sun Is Shining" je Robin Schulz, ki je svoj remix izdal pred kratkim in ga lahko te dni poslušamo na radijskih postajah.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Očitno je letos po arhivih brskala množica DJ-jev, med drugimi še Robin Schulz, ki se podpisuje pod pesem v ozadju, Alane. Robin Schulz je nemški DJ, glasbenik in producent, ki je aktiven od leta 2007. Preboj na glasbeno sceno mu je uspel leta 2014, ko je izdal prvi singl z debitantskega albuma, remix pesmi "Waves" nizozemskega hip hop glasbenika Mr Probz. Waves je sledil še en remix, tokrat pesmi skupine Lilly Wood and the Prick z naslovom "Prayer in C". Oba remixa sta zasedla vrhove lestvic po vsem svetu in Schulza izstrelila med zvezde. Pesmi ostajata njegovi najuspešnejši produkciji, čeprav je aktiven vse od danes. "Alane", ki jo je letos priredil, je originalno pesem kamerunskega glasbenika Wes, ki jo je izdal kot prvi singl z debitantskega albuma Welenga leta 1997. Pesem je postala velik hit, predvsem v Europi, kjer je zasedla same vrhove lestvic. Besedilo pesmi je v kamerunskem jeziku Duala, v prevodu pa pomeni: "Alane teče kot slap, nežno se pretaka v tvoje srce. Alane pleše v meni, kot plamen v tvoje naročje". Njegovo ime Wes Madiko pomeni "Korenine zemlje prednikov". Že od drugega leta ga je dedek učil zgodovino Bantu, pomena glasbe in igranja kalimbe. Dvojec je bil od tega trenutka nerazdružljiv. V smislu glasbenega uspeha je ključen trenutek zanj bilo leto 1992, ko je Wes odpotoval v ZDA, da bi izdal album "Sun of Ancestors". Med turnejo je spoznal Michel Sanchez-a iz kolektiva Deep Forest s katerim je pričel umetniško sodelovanje in delo na albumu Welenga. Z uspehom albuma je Wes postal eden prvih članov Deep Forest, ki si je prislužil Grammy nagrado. Album vsebuje tudi pesem Alane, ki so jo prirejali in semplali mnogi, letos tudi Robin Schulz, katerega verzijo lahko zadnje čase poslušamo na radijskih postajah.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvečamo zadnji pesmi, ki jo je letos izdal norveški DJ in producent Kygo, ta nosi naslov Hot Stuff. Ob izdaji remixa je Kygo povedal: “Donna Summer je ena mojih najljubših glasbenic vseh časov. Njen glasbeni katalog je briljanten in njeni vokali so brez primere. Zelo sem počaščen in ponižen ob priložnosti, da sem lahko delal na tako ikonični pesmi kot je “Hot Stuff”. To je vedno bila ena tistih pesmi, ki me je takoj spravila v dobro voljo in upam, da bo tudi ta verzija uspevala prenašati veselje vsem, ki bodo želeli slaviti legendarno Donno Summer.” Čeprav je uspel v remixu ohraniti distinktivne elemente pesmi, mu je uspelo pesmi dodati svoj pečat z nalezljivimi ritmi, ki še poživijo to disko uspešnico. Donnin originalen hit je izdan leta 79 kot vodilni singl z albuma Bad Girls. “Hot Stuff” je dosegla sam vrh Billboard Hot 100, šele druga od skupno njenih štirih pesmi, katerim je to uspelo. Do te pesmi so Donno povezovali zgolj z disko zvokom, a s to pesmijo je dokazala tudi svoje rock afinitete in usmeritve, saj na njen najdemo distinktiven kitarski solo, za katerega je poskrbel bivši Doobie Brother in Steely Dan kitarist Jeff "Skunk" Baxter. Bad Girls, s katerega prihaja Hot Stuff, je njen sedmi album, izdan pa je bil kot dvojni album. Postal je njen najbolj prodajan in najbolje ocenjen album v karieri ter je splošno prepoznan kot eden največjih disko albumov vseh časov. Pesem so prirejali mnogi in nekateri tudi zelo uspešno, če omenimo nekaj modernih glasbenikov, ki se je lotilo tega podviga: The Pussycat Dolls leta 2005, nizozemska pop pevka EliZe leta 2008, Erick Ibiza in Ralphi Rosario sta leta 2018 sproducirala remix z naslovom “Hot Stuff 2018”, ki je zasedel vrh U.S. Dance Club Songs lestvice in nazadnje seveda Kygo, katerega remix lahko poslušamo po radijskih postajah to jesen.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvečamo novi pesmi pod katero se podpisuje Kygo, What's Love Got to Do With It. Kygo je bil letos izredno aktiven, saj je izdal že 8 hitov, ki so zasedli same vrhove lestvic. Pričel je s pesmijo "Forever Yours", ki je seveda poklon Avicii-ju. Sledilo je pet pesmi z njegovega novega albuma: "Like It Is", "I'll Wait", "Freedom", "Lose Somebody" ter "The Truth". Dve, ki so sledile albumu Golden hour in ne prihajata z njega, pa sta obe priredbi oziroma remixa. Prvi je "What's Love Got to Do with It", ki ga v originalu izvaja Tina Turner, katera se je letos pri 80. letih dobesedno vrnila iz pokoja, da bi sodelovala pri nastanku remixa. Z uspehom remixa, na katerem je Tina navedena kot sodelujoči glasbenik, je postala sploh prvi glasbenik, ki je imel top 40 hit v sedmih zaporednih desetletjih v Veliki Britaniji. Originalna "What's Love Got to Do with It" je izdana leta 84, najdemo jo pa na njenem petem solo albumu, Private Dancer. Pesem je postala Tinina najuspešnejša pesem in njen prvi in edini number one singl v ZDA. Ob vsem povedanem, je potrebno omeniti, da je prav neverjetna sreča, da je pesem sploh prišla v njene roke. Pesem so kasneje uspešno semplali in prirejali mnogi, med drugim pomnimo uspešno hip hop verzijo s strani Warren G-ja leta 1996, letos pa se je pesmi lotil tudi Kygo, katerega verzijo lahko v tem času poslušamo na radijskih postajah.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Pred kratkim je okroglih 50 let praznoval eden pomembnejših raperjev West Coast in G-funk scene, Warren G. Njegov vpliv je vezan predvsem na debitantski solo album 'Regulate... G funk era', ki še vedno velja za klasiko. The G Child kot pravijo Warren-u, je najbolj znan po pesmi “Regulate,” a cel album je pomemben spomenik Warren-ove talentu brskanja in zlaganja semplov, njegove ljubezni do marihuane in sposobnosti hkratnega žalovanja po preteklosti in uživanja v sedanjosti. G-funk, ta mehki, samozadostni žanr, ki se naslanja na Parliament-ovsko plesno glasbo, je zaznamoval predvsem 90-ta v L.A.-ju. V retrospektivi, nihče ni bolje vkomponiral duh G-funka v svoji glasbi kot prav Warren G. V ranih letih je Warren delal demo posnetke z ekipo 213 in se prebijal med začasnimi službami v Long Beach, nato pa ga je Dre rekrutiral v svojo glasbeno vojsko kot iskalca semplov. A šele Warren-ov vokalni vložek pri Mista Grimm-ovi “Indo Smoke,” iz Poetic Justice soundtracka, je poskrbel, da so ga zaznali v glasbeni industriji. Def Jam mu je ponudil pogodbo, na razočaranje Suge Knight-a, dona Death Row records. Uspeh je bil instanten in mu na glavo obrnil življenje. “Regulate” je bil sicer nenavaden primerek za uspeh, saj sploh nima refrena, a to ga ni ustavilo, da se ne bi takoj povzpel do drugega mesta na Billboard Hot 100. Za produkcijo je uporabil 6 semplov, od tega pa so štirje vokalne interpolacije besedil iz drugih pesmi: Mothership Connection (Star Child) od Parliament Wikka Wrap od The Evasions Let Me Ride od Dr. Dre feat. Snoop Dogg, Jewell and RC ter uporaba dialoga Regulators iz filma Young Guns, katerega uporabo najdemo na pričetku pesmi. Tam najdemo tudi drug, sicer zelo pogost sempl, instrumental iz pesmi Sign of the Times od Bob James-a. Najbolj pomemben sempl za pesem Regulate prihaja iz pesmi I Keep Forgettin' od Michael-a McDonald-a.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo svežem hitu z naslovom Over Now, pod katerega sta podpisana Calvin Harris in The Weeknd. Oba sodelujoča glasbenika, škotski DJ in producent Calvin Harris ter kanadski pevec the Weeknd, sta znana vsak po svojem distinktivnem stilu, ki pa sta ju uspešno združila v pesmi Over now. Medtem, ko Harris raziskuje žanre kot so EDM, electro house, electropop, dance-pop in nu-disco, the Weeknd plava bolj v R&B, pop ter alternative R&B vodah. Oba glasbenika sta v svojem delu precej uspešna. Pesem Over now je prva kolaboracija teh dveh zvezd. Harris je z njo prekinil skoraj dve leti trajajoči post, saj je zadnjo pesem, "Giant" izdal januarja lani. Vmes je sicer bil aktiven in izdal tudi hit "Live Without Your Love", a pod psevdonimom Love Regenerator. Harris je ta čas deloval pod novim imenom ker je želel ponovno odkriti občutek izpred dvajsetih let, ko je lahko ustvarjal brez razmišljanja o tem, kako bodo njegove pesmi sprejete med kritik in oboževalci. Ponovno odkriti občutek je v novi pesmi Over now zelo dobro zmešal z RNB zvokom the Weeknd, a je pri tem posegel tudi po elementih iz tuje pesmi. Tudi to je poiskal v času svojih začetkov, letu 1999 in pesmi It’s over now dua Astrotrax. Astrotrax sta bila Evren Omer in Sonjay Prabhakar. Duo je najbolj znan po pesmi "The Energy (Feel the Vibe)" iz leta 1998, deloval je pa le v obdobju od leta 97 do 99. Na njunem največjem hitu najdemo vokale pevke Shola Phillips, ista vokalistka pa jih prispeva tudi na pesmi v ozadju. Shola Phillips je znana predvsem po njenem neizšolanem in surovem talentu in glasu, s katerim si je prislužila mnoga gostovanja na house pesmih, ne samo v produkciji Astrotrax.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes pod drobnogled vzemimo pesem Un dia, v prevodu En dan, ki jo izvajajo J Balvin, Dua Lipa, Bad Bunny in Tainy. Tokrat se bomo posvetili Balvin-u, ki je dejansko velika svetovna zvezda, čeprav v Europi tega statusa nima. Je kolumbijski reggaeton pevec, ki si je prislužil naziv "Princ Reggaeton glasbe" in je eden najbolje prodajanih latinskih glasbenikov s prodanih preko 35 milijonov albumov, prav tako pa se lahko pohvali z množico mednarodnih glasbenih nagrad. Čeprav je njegova glasba primarno reggaeton, je J Balvin v svoji glasbi eksperimentiral z žanri kot so electronica, house, trap in R&B. Kot vpliv na svojo glasbo dodatno navaja rock skupine kot so Metallica in Nirvana ter reggaeton glasbenika Daddy Yankee. Preboj je zanj prineslo leto 2014 ter pesem "6 AM", kateri so sledili še hiti "Ay Vamos" ter "Ginza". "Mi Gente" v sodelovanju z Willy William-om je prav tako bil velik hit, omeniti pa je potrebno njegovo sodelovanje pri megahitu "I Like It", pod katerega se podpisujejo še Cardi B in Bad Bunny. J Balvin je letos marca izdal nov album, Colores. Pesem Un Dia, ni albumski singl, temveč kolaboracija z glasbeniki Dua Lipa, Bad Bunny in Tainy. Pesem se je v naši oddaji znašla ker interpolira starejšo pesem, Sol, Playa Y Arena glasbenika Tito "El Bambino". Tito "El Bambino" je portoriški pevec in pisec, ki se je proslavil kot del dua Héctor & Tito. Duo je izdal množico hitov v Puerto Rico in je bil eden najbolj uspešnih glasbenih produktov v tej državi. Postala sta prva reggaeton glasbenika, ki jima je uspelo razprodati množičen koncert v Puerto Rico, s čimer sta odprla vrata še ostalim, kot so Tego Calderón in Daddy Yankee. Po letih skupnega delovanja, se je duo razšel, razlog pa je Tito-v dvom v Hector-jevo lojalnost. Kot solo glasbenik je imel največ uspeha s pesmijo "El Amor" iz leta 2010, za katero je osvojil Latin Song of the Year nagrado s strani American Society of Composers, Authors and Publishers. Kot solo glasbenik je bil aktiven v obdobju med leti 2007 in 2014, kadar je izdajal album približno vsaki dve leti, nato pa z ustvarjanjem prenehal. Oboževalci so lahko znova optimistični, saj je letos napovedal nov album in izdal novo pesem "Mueve La Cintura" v sodelovanju z Guru Randhawa in Pitbull-om.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes pod drobnogled vzamemo novo pesem Ellie Goulding z naslovom Power. Ellie Goulding, angleška pevka in pisateljica, je pričela s kariero leta 2009 z EP-jem An Introduction to Ellie Goulding. Leto kasneje je postala zgolj druga glasbenica, ki ji je uspel dvojček nagrade BBC's annual Sound of … ter Critics' Choice Award na Brit Awards. Svoj debitantski album Lights je izdala leta 2010, ta pa je takoj zasedel vrh UK Albums Chart in se prodal v preko 850,000 kopijah samo v Veliki Britaniji. Hitro sta sledila še dva uspešna albuma, Halcyon leta 2012 in Delirium leta 2015. Na izdajo četrtega pa so oboževalci morali počakati kar pet let. Brightest Blue, ki je izdan pred kratkim, je prejel odlične kritike in se prav tako zavihtel na vrh UK lestvice takoj ob izdaji. Pesem v ozadju, Power, je izdana kot eden treh singlov, ki so napovedali album. Pesem ima znano melodijo, kar ste lahko opazili, to pa zato, ker interpolira pet let starejšo pesem "Be the One". Be the One je pesem druge angleške pevke, Dua Lipa, katera pa ima korenine v Kosovu, od koder so se leta 1992 preselili njeni starši. Kariero je pričela kot manekenka, nato pa leta 2017 podpisala z založbo Warner Music Group in izdala svoj debitantski album Dua Lipa. Z albuma je izdana množica uspešnih singlov, "Hotter than Hell" je Lipi zagotovil prvo pojavnost na UK Singles Chart, "Blow Your Mind" ji je isto prislužil na US Billboard Hot 100 lestvici. "New Rules" je najuspešnejši singl z albuma, s katerim je osvojila vrh UK lestvice in se prebila med top 10 na Billboard lestvici. Ob izdaji pesem "Be the One", podobo kot IDGAF, ni zabeležila uspeha, ta je prišel s časom. Velik uspeh je kasneje imela s pesmijo "One Kiss" v sodelovanju s Calvin-om Harris-om. Pesem je zasedla vrh lestvice za rekorden čas ter ji prislužila tako Brit kot Grammy nagrado leta 2018. Lipa nadaljuje z uspešnim pohodom na glasbeni sceni, letos je izdala svoj drugi album, Future Nostalgia, katerega so kritiki zelo dobro sprejeli. Zasedel je vrh UK lestvice, njegov prvi singl, "Don't Start Now" pa je postal ena komercialno najuspešnejših pesmi leta 2020.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes bomo pod drobnogled vzeli novo izdano pesem skupine Linkin Park, She couldn’t. Skupina ni bila aktivna vse od tragične smrti pevca Chester-ja Bennington-a, kateri se je obesil. Bennington je s strani več publikacij priznan kot najboljši rock vokalist te generacije. Linkin Park so očitno spet dejavni, saj je basist Dave Farrell objavil novico, da skupina spet pripravlja nove materiale. Zaenkrat še niso izdali kakšne novo nastale pesmi, pesem "She Couldn't", ki so jo pred kratkim izdali, je namreč posneta leta 1999. Vključena je na v oktobru izdano posebno ponovno izdajo njihovega legendarnega debitantskega albuma Hybrid Theory, ki praznuje 20 let. Leta 1999, ko je nastala pesem She couldn’t, je skupina za njeno produkcijo posegla tudi po tujih materialih in zanjo uporabila del pesmi B-Boy Document 99, ki jo je istega leta izdal duo The High & Mighty v sodelovanju z Mos Def in Mad Skillz. The High & Mighty je ameriški hip hop duo iz Filadelfije, sestavljata ga pa raper Mr. Eon in producent DJ Mighty Mi. Komercialno kariero sta pričela leta 1999 na underground rap založbi Rawkus z debitantskim albumom Home Field Advantage. Izdala sta 4 albume med leti 1999 in 2005, nakar sta prenehala z ustvarjanjem glasbe.
Pozdravljeni, v oddaji Second hand. Danes bomo pod drobnogled vzeli novo pesem skupine The Killers, Dying Breed. The Killers so ameriška rock skupina, ki je pričela ustvarjati leta 2001 v Las Vegasu. Izdali so že šest zaporednih albumov, ki so zasedli sam vrh lestvic, zadnjega, Imploding the Mirage, letos. The Killers so priznani kot ena največjih rock skupin 21. stoletja in zagotovo najuspešnejši glasbeni produkt Las Vegasa oziroma Nevade, s prodanimi preko 28. milijoni albumi. Iz komercialnega vidika so največ uspeha poželi z zgodnjimi deli v obdobju med leti 2003 in 2008. Letos poskušajo obuditi komercialno prepoznavnost z albumom Imploding the Mirage, iz katerega so izdali štiri single, in sicer "Caution", "Fire in Bone", My Own Soul's Warning" in nazadnje še Dying Breed". V pesmi lahko slišimo kitaro Jonathan-a Rado-a, če pa pogledamo spisek avtorjev pesmi, pa poleg njega in vodje skupine Brandona Flowers-a najdemo še devet drugim imen. Za to obstaja dober razlog, saj pesem vsebuje elemente dveh drugih pesmi. Prva pesem, iz katere so črpali The Killers, je "Hallogallo", ki jo izvajajo Neu!, glavni akt nemške Krautrock scene iz 70tih. Druga pesem, katere elementi so še bolj vplivali na strukturo pesmi Dying Breed, je "Moonshake" iz leta 1973, ki jo izvaja skupina Can. Can morda ne poznate, a gre za zelo vplivno skupino na področju alternativne glasbe. Svoj pečat so pustili tudi v semplerskih vodah, kar se vidi iz množičnega črpanja semplov iz njihovih pesmi. Vpliv skupine Can zaznamo v delih post-punk glasbenikov, kot so Joy Division in Primal Scream, pa tudi pri glasbenikih avant-garde scene, kot so Bernhard Lang in Radiohead. Can so izdali svoj debitantski album Monster Movie leta 1969 in se takoj definirali izven mainstream glasbe z zvokom, ki je presegal meje eksperimentalne electronic glasbe, jazza in moderne klasične glasbe.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes oddajo posvečamo smrti legendarnega kitarista in so-ustanovitelja skupine Van Halen – Eddie-ja Van Halen-a, ki je umrl star 65 let po desetletju boja z rakom. Eddie je priznan za enega najvplivnejših kitaristov vseh časov, na svoj talent pa je prvič opozoril z minuto in 42 sekund dolgim solom na pesmi "Eruption", ki je pogosto navajan kot eden najboljših, z njim pa je Eddie spopulariziral tehniko dvoročnega tappinga. Njegove kitarske čarovnije na pesmih skupine Van Halen so imele velik vpliv na bodoče glasbenike, kar je razvidno tudi iz števila priredb in semplov vzetih iz njegovih kitarskih vložkov. Eddie Van Halen in njegov brat Alex Van Halen sta pričela igrati že kot najstnika in sta postavila temelj kasnejše skupine Van Halen leta 72, ko sta srečala še David Lee Roth-a. V karieri, ki se razteza preko 4 desetletja, so Van Halen izdali več kot ducat albumov. Eddie je bil tudi glavni pisec pesmi na njihovem debitantskem albumu iz leta 78, ki jih je lansiral med rock megazvezde konec 80-tih. Album vključuje pesem Eruption, pa tudi nekatere druge hite skupine, "Runnin' with the Devil", "Ain't Talkin' 'bout Love", "Jamie's Cryin'" in njihovo priredbo pesmi "You Really Got Me" od The Kinks. Tudi pesem Ain't Talkin' 'bout Love s tega albuma, je ena tistih, ki so bile množično prirejane in semplane, verjetno najbolj prepoznavna uporaba sempla pa je tista v pesmi Ain't Talkin' 'Bout Dub skupine Apollo 440. Po uspehu prvega albuma so redno izdajali tako albume kot hite, med drugimi "Unchained", "Hot for Teacher", "Panama", "Why Can't This Be Love?" in seveda "Jump", njihov edini No. 1 hit, ki je zasedel vrh lestvic leta 84. uspešno pot so nadaljevali tudi s Sammy Hagar-jem, ko jih je leta 85 zapustil Roth. Potem, ko se je skupina že proslavila, si je Eddie dodatno zvezdništvo in status ikone pop kulture prislužil leta 83 s sodelovanjem na Michael Jackson-ovi "Beat It", na kateri najdemo Eddie-jev prepoznavni kitarski solo.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes pod drobnogled postavljamo aktualen hit pop superzvezde, Katy Perry, Smile. Katy Perry je s petjem pričela v cerkvi kot otrok in iskala kariero v gospel glasbi kot najstnica. Trenutek preboja v svet slavnih je dočakala leta 2008 in čeprav se je takrat njen dvig v pop nebesa zdel nenaden je plod dela od leta 2001 naprej. Prelomen je bil njen drugi album, One of the Boys, pop rock posnetek, ki je podiral rekorde na krilih pesmi "I Kissed a Girl" ter "Hot n Cold". Zadnja pesem je sprožila tudi nekaj kontroverze zaradi homoseksualne tematike. Kar velik odmik od cerkvenih začetkov torej, in prav ta pripravljenost biti kontroverzna jo je seveda postavila na radar glasbene scene. Zaslugo, da je tam ostala, pa najdemo v izjemni prilagodljivosti v spreminjanju svojega stila glede na trenutne trende. Album Smile je sledil težavnem osebne obdobju za Katy, v katerem je doživela depresijo, javno kritiziranje, razhod z takratnim fantom in sedanjim zaročencem, Orlando Bloom-om ter nosečnost. Album, s katerim je glasbeno gledano zaplavala v pop vode, opisuje kot potovanje proti luči, z zgodbami o vztrajnosti, upanju in ljubezni. Je album za samopomoč in opolnomočenje. Pesem Smile skladno s konceptom albuma, govori o hvaležnosti za spremembe, katere ji je namenilo življenje. Glasbeno gledano se pesem uvršča v nu-disco žanr, ni pa samo njeno delo, saj si je za njeno produkcijo tudi sposojala. Sempl, ki ga je uporabila, prihaja iz pesmi "Jamboree" skupine Naughty by Nature iz leta 1999. Naughty by Nature so verjetno najbolj znani po svojem prvem večjem hitu, O.P.P. iz leta 1991, čeprav je tudi pesem Hip hop hooray dosegala velike uspehe po svetu. Tretja najbolj znana in uspešna pesem skupine je prav pesem Jamboree, ki so jo posneli v sodelovanju z duom Zhane. Pesem je izdana leta 1999, takrat pa se je pričel tudi upad popularnosti skupine, ki se je zaradi vedno večjih nesoglasij tri leta kasneje razšla. Ponovno so se sestavili leta 2006 in so aktivni še danes, a brez vidnejšega uspeha.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Še ena velika RNB pevka nas je zapustila prejšnji teden, Pamela Hutchinson iz skupine The Emotions je preminila pri 61-tih letih. The Emotions so ameriška soul/R&B vokalna skupina iz Chicaga, ki je za svoje delo prejela tudi Grammyja. Skupino so ustanovile tri sestre Hutchinson s pomočjo očeta. Pričele so kot vokalna gospel skupina, a se hitro preusmerile v R&B in disco glasbo. Pod producentstvom Isaac Hayes-a in David Porter-ja so leta 69 izdale debitantski album So I Can Love You na založbi Stax. Med leti 70 in 85 so izdale še 8 albumov, najuspešnejši med njimi pa je bil album Rejoice iz leta 77. Ko je leta 75 založba Stax zašla v težave, je skupina podpisala z Columbia Records, kjer so v sodelovanju z Maurice White-om iz skupine Earth, Wind & Fire poželi največ uspeha. Leto 79 je njihovo kariero zaznamovalo še z enim vrhuncem, sodelovanjem z Earth, Wind & Fire na pesmi "Boogie Wonderland". Njihova zapuščina je znatna in tudi VH1 jih je uvrstil na svoj spisek 18tih najvplivnejših ženskih skupin vseh časov. Delo skupine The Emotions je imelo vpliv na mnoge kasnejše glasbenice, kot so En Vogue, Anita Baker, Jade, Erykah Badu in Teena Marie. Njihove pesmi so semplali v več kot 350 primerih, mnogi pa so tudi prirejali njihove pesmi, če omenimo samo nekatere, Minnie Riperton, Patti La Belle, The Temptations, Will Downing in Nancy Wilson.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvečamo 50-letnici smrti Jimi Hendrixa. Preminil je pri zgolj 27 letih, septembra 1970, po samo štirih letih kariere v glasbeni industriji in treh samostojnih albumih, če ne štejemo live albuma Band of Gypsys. Kljub temu je za sabo pustil izjemen pečat in množico hitov, ki so zaradi izjemnih kompozicij in Jimi-jeve genialnosti pogosto semplani in prirejani. Kritiki ga navajajo kot enega najvplivnejših kitaristov v zgodovini in kot enega najbolj cenjenih glasbenikov moderne glasbe. V Rock and Roll Hall of Fame je zapisan kot "največji instrumentalist v zgodovini rock glasbe". Pa začnimo z debitantskim albumom, Are you experienced. Kritiki složno ocenjujejo, da gre za enega najpomembnejših albumov v zgodovini Rock'n'rolla in enega najpomembnejših v glasbeni zgodovini sploh. Pred letom 67 se je Jimi komajda preživljal z igranjem kitare kot pomožni kitarist v RNB krogih pri spremljevalni skupini the Isley Brothers, kasneje tudi Little Richard-u, s katerim je tudi nadaljeval sodelovanje do leta 65. Kasneje je igral še z Curtis Knight and the Squires, leta 66 pa je sledila selitev v Anglijo. Njegov talent je prepoznal Chas Chandler, ki je zapuščal The Animals, in se pričel ukvarjati s menedžerstvom glasbenikov. Jimija je peljal v London in okoli njega nabral glasbenike, ki bi mu omogočili razvoj izjemnega talenta. Ko jih je oktobra zavrnila založba Decca, so podpisali z založbo Track, ki sta jo zagnala bivša menedžerja od The Who, in zgodba o uspehu se je pričela. Z albuma Are You Experienced prihajajo same legendarne pesmi, ki so bile tudi veliki komercialni hiti: Purple Haze, Foxy Lady in The Wind Cries Mary. Ena od teh na albumu izstopa kot edina priredba, Hey Joe. Ta je priredba istoimenske pesmi, ki jo je leta 66 izdal Tim Rose. S tega albuma izpostavimo še Foxy Lady, ki jo je Jimi tudi zelo rad vključeval v koncerte skozi celotno kariero. Kritik Thomas Ward je izjavil, da če bi morali izbrati eno pesem, ki bi predstavila Hendrixa v celoti, bi bila temu najbliže prav Foxy Lady. Kot pri drugih njegovih pesmih, so tudi Foxy Lady radi prirejali in tudi semplali, oboje v več kot 20 primerih. Z drugega albuma, Axis: Bold as Love, prihaja pesem EXP, na tem albumu pa najdemo tudi druge pesmi, ki so pustile svoj pečat pri kasnejših glasbenikih: Little Miss Lover in Little Wing. Na njegovem zadnjem albumu Electric Ladyland najdemo še naslednje večne hite, ki so nadalje tudi množično semplani in prirejani: Voodoo Child in Crosstown Traffic, najdemo pa tudi eno priredbo, All Along the Watchtower, ki jo originalno izvaja Bob Dylan. Z njo se tudi poslovimo od Jimija Hendrixa, ki je pred natanko 50 leti preminil v sklopu nesrečnih okoliščin po zgolj štirih letih ustvarjanja, ki pa so bila dovolj za izjemno zapuščino tega genialnega kitarista.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. 1. septembra je pri skoraj 50. letih umrl svetovno znani DJ in producent Erick Morillo. Vzrok smrti zaenkrat še ni znan. Njegovo ime vam verjetno ne pove veliko, saj je delal pod vrsto psevdonimi oziroma v sodelovanju z drugimi glasbeniki. Nekateri od bolj znanih psevdonimov so Ministers de la Funk, The Dronez, RAW, Smooth Touch, RBM, Deep Soul, Club Ultimate in Real 2 Real. Kot producent je znan tudi kot ustanovitelj založbe Subliminal, preko katere so svet ugledali glasbeniki kot so Eddie Thoneick, Carl Kennedy in DJ DLG. Preko te založbe je sproduciral tudi hit "Fun" kolektiva Da Mob, ki je zasedel sam vrh Billboard Hot Dance Music/Club Play lestvice in mu prislužil "Remixer of the Year" nagrado leta 99. Pohvali se lahko še s tremi "Best House DJ" nagradami iz leta 98, 2001 in 2003 ter tremi "Best International DJ" nagradami iz let 2002, 2006 in 2009. Njegov producentski prispevek pa je očiten tudi pri založbi Strictly Rhythm, pri kateri je deloval pred ustanovitvijo Subliminal. Na Strictly Rhythm je izdal tudi svoj največji hit, ki ga je spisal takoj na pričetku kariere. Takrat se je spoprijateljil z reggae zvezdo El General-om. Njun prvi produkt je sicer bil pesem Muevelo, ki je bil presenetljivi hit. Spoznal je še takrat še neznanega pevca Marc Anthony in preko njega New York house veterana "Little" Louie Vega-o in razširil svoja obzorja, kar mu je dalo širino za nadaljnje delo. Kmalu je nastala pesem I like to move it, izvaja pa jo pod psevdonimom Real 2 Real v sodelovanju s trinidadskim toasterjem The Mad Stuntman. Pesem je izdana leta 93, ponovno pa je slavo požela, ko je leta 2005 vključena na soundtrack animiranega filma Madagascar. Tokrat je podpisan s svojim imenom, na njej pa sodeluje s Sacha Baron Cohen. Morillo se ni branil semplov in tudi v tej pesmi najdemo odmeve druge pesmi, in sicer vokalov iz You Make Me Feel (Mighty Real) od Sylvester-a.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvečamo pesmi, ki kljub temu, da je pred kratkim praznovala okroglih 30 let, še vedno odmeva po klubih vsega sveta. O njeni popularnosti priča tudi dejstvo, da je semplana ali prirejana v preko 40 uspešnih primerih. Gre za Groove is in the heart skupine Deee-lite. V času izdaje je pesem dosegla drugo mesto na britanski lestvici in četrto na ameriški, prihaja pa z skupininega debitantskega albuma World qlique iz leta 1990. Decembra 2016 jih je Billboard proglasil za 55. najbolj uspešno dance skupino vseh časov, čeprav se je skupina razpadla že leta 96. Mešanica članov skupine: Supa DJ Dmitry, ki je Ukrajinec, Lady Miss Kier, ki prihaja iz Ohia ter Towa Tei iz Tokia, njihovih kulturnih posebnosti in razlik, so poskrbeli za poseben čar skupine pa tudi za hiter razpad skupine. Pri nastanku Groove is in the heart so sodelovali še raper Q tip iz skupine A tribe called quest in Bootsy Collins, funk legenda, na bas kitari in z vokalnim vložkom. Bas linija pa kljub povedanemu ni njegova. Groove is in the heart je ena izmed tistih pesmi, ki uporablja cel kup semplov. Bas linijo, ki jo mnogi napačno pripisujejo Bootsy-ju, je skisal Herbie Hancock in zaigral v pesmi Bring down the birds. Poleg Hancockove bas linije je najbolj zaslužna za uspeh kompozicije Groove is in the heart pesem Get up Vernon-a Burch-a. Vernon, zdaj že 65-letnik, je bil prava senzacija in se pri svojih rosnih 13-tih pridružil takrat zelo znani skupini Delfonics, kasneje skupini Stairsteps, zatem pa še eni vplivni skupini, Bar Kays-om. Po vsem tem je začel solo kariero, v kateri je ustvaril sedem albumom.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Zagotovo še pomnite pesem Loser. Njen avtor, Beck, je pred kratkim praznoval okroglih 50 let. Beck je svojo glasbeno kariero po opustitvi šolanja začel kot ulični artist, dokler ga na nekem nastopu niso odkrili in odpeljali v kuhinjo prihajajočega hip hop producenta Karla Stephensona, kjer je Beck poskušal rapati kot Chuck D iz Public Enemy. To mu ni uspevalo, kar je porodilo besedilo 'i'm a loser baby, so why dont you kill me'. Za ostalo sta poskrbela s španskim prevodom besedila 'im a loser' – soy un perdedor', ki je poskrbel za prepoznaven refren, originalnim besedilom v Beckovem stilu in seveda s sempli iz pesmi, ki jo bomo spoznali. Becka so na začetku večkrat poskušali okategorizirati kot one hit wonder, kar pa jim je preprečil s svojim zavidljivim glasbenim razvojem in uspehom. V ranih 90-tih je postal znan predvsem po svojem eksperimentalnem pristopu in mešanju vseh možnih žanrov pri kompozicijah, saj v njegovih pesmih zasledimo folk, funk, soul, hip hop, electronic, alternative rock, country ter psychedelične elemente. Zadnji album, Hyperspace, je izdal novembra lani, na radijskih postajah pa lahko iz njega poslušamo pesem Univentful days. Če se vrnemo pesmi Loser, ki je lansirala Beck-a v glasbeno industrijo in je njegova podpisna pesem, se ta v veliki meri plete okoli pesmi, ki jo izvaja Johnny Jenkins, ki preigrava Dr. John-ovo I walk on guilded splinters. Johnny jenkins je svojo kariero začel kot vodja skupine Pinetoppers in je najbolj znan po albumu 'Ton ton macoutel' iz leta 70, kjer se kot prva pesem nahaja prav priredba Dr. johnove 'I walk on guilded splinters'. Pesem so jo poleg becka semplali še Oasis in Soul II soul. V pesmi imajo zelo pomembno vlogo tudi člani skupine Allman brothers band. Prepoznavni rif v beckovem Loser pa je prav tako sempl akustičnega posnetka Duane-a Allman-a.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo povečamo okrogli obletnici enega bolj znanih obrazov hip hop scene, Chuck D-ja. Chuck D je star 60 let in še nikakor za odpis. Pred kratkim je izdal novo pesem, State Of The Union (STFU), katero sta sproducirala skupaj z DJ Premierom. Chuck D je v osnovi aktivist. Njegovo poslanstvo je spodbujanje spremembe preko besedil pesmi in to že od leta 85 počne kot član kolektiva Public Enemy, Prvi štirje albumi skupine, izdani konec 80tih in v začetku 90tih, so našli veliko bazo oboževalcev in kot pravi kritik Robert Hilburn ''so najbolj priznana dela v hip hop sceni vseh časov''. Kritiki so jih med drugim razglasili tudi za ''najbolj vpliven in radikalen bend vseh časov.'' Leta 2013 so Public enemy sprejeti tudi v Rock and Roll Hall of Fame. Tudi v kontekstu naše oddaje so Public Enemy veliki igralci, saj so zaradi svojega vpliva najbolj semplana hip hop skupina vseh časov. Public Enemy so si sicer tudi sami radi sposojali, tako da se jih bomo lotili z obeh strani semplarske zgodbe. Kakšen vpliv je skupina imela na hip hop, verjetno pove že dejstvo, da je samo pesem Public Enemy Nr.1 semplana v preko 300 kasnejših pesmih, če gledamo njihovo celotno produkcijo, pa se ta številka dvigne preko števila 3000, sami pa so po semplih posegli v preko 800 primerih.
Neveljaven email naslov