![Utrinek z razstave Podedovani molk, potlačeni spomin na vaškem trgu na Kostanjah. Foto: NOVICE/Sebastjan Trampusch Utrinek z razstave Podedovani molk, potlačeni spomin na vaškem trgu na Kostanjah. Foto: NOVICE/Sebastjan Trampusch](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2022/06/09/65995371.jpg)
Slovensko prosvetno društvo Drabosnjak je vabilo na odprtje razstave Podedovani molk, potlačeni spomin, ki je stoji na vaškem trgu v Kostanjah. Že lani je bila razstava na ogled v Vrbi. Ob njej je pri Mohorjevi založbi izšla knjiga z naslovom Podedovani molk, potlačeni spomin. Vrba pod kljukastim križem 1938–1945. Knjiga in razstava se spoprijemata s temnim poglavjem nacionalsocialistične strahovlade med letoma 1938 in 1945 v tržni občini Vrba.
Navzoče je pozdravil predsednik kulturnega društva Drabosnjak Ernst Dragaschnig, spregovoril pa je tudi podžupan Vrbe Markus Fantur. Glasbeno so odprtje v farni cerkvi oblikovali dijaki LŠ Kostanje in Kvintet bratov Smrtnik. Prireditev je povezoval Jona Zeichen.
S Kostanj deportirali 22 oseb
61 oseb iz občine Kostanje je bilo prvotno na seznamu za deportacijo, je povedala Monika Wieser-Zeichen, ki je spregovorila o deportaciji v nekdanji občini Kostanje, ki je od leta 1973 del občine Vrba. Imena koroških Slovenk in Slovencev, ki naj bi bili deportirani, je zbral
domači trikotnik: župan, vaški vodja kmetov in vaški vodja NSDAP. V jutranjih urah 14. aprila 1942 so potem deportirali 22 oseb iz treh družin: devetčlansko družino Dragaschnig, p.d. Rumaž, 11-člansko družino Kokot, p.d. Župek, ter Mario in Johanna Lesjak, p.d. Leitenbauer. Wieser-Zeichen je povedala, da je v občini Kostanje bilo še več žrtev nacističnega režima. Postali so žrtev nacistične evtanazije ali bili zasledovani, ker so bili Jehove priče.
Monika Wieser-Zeichen je doraščala na Korenu. Družinski jezik je bil slovensko kostanjško narečje, kar je bilo za 60. leta, kot je poudarila, za Kostanje že posebnost. Slovenščino so tedaj govorili samo še v treh družinah. Leta 1910 so v Kostanjah še našteli 730 oseb s slovenskih pogovornim jezikom in 42 z nemškim. Spregovorila je o nekdaj bogatem slovenskem kulturnem življenju na Kostanjah z zborom, tamburaško skupino in gledališko dejavnostjo, pri kateri je sodelovala polovica vasi.
Kar se je zgodilo ne moremo izbrisati, je povedala Wieser-Zeichen. Vsekakor pa se lahko danes zanimamo za regionalno zgodovino, lahko prisluhnemo bolečim zgodbam in se lahko naučimo jezik, ki mu preti izginotje. Zamolčanje in pozaba nista prava pot, je še dodala.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje