Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Nem először és nem utoljára állnak neki a nagyhatalmak a Balkán erőviszonyainak megoldásának. Az 1878-as berlini kongresszus mindenesetre még a megoldás látszatát sem kelthette, annyira szerencsétlenül kezelte a terhes kérdést. Hogy ez tényleg jogos kritika, azt az bizonyítja, hogy még jó pár komoly háború lesz az itt meghúzott határok miatt a következő évtizedekben. Sőt, valójában itt indul be az egyik legszörnyűbb dominóhatás is…
59 epizod
Az életben egyetlen a biztos: a változás! Vajon melyek voltak a legfontosabb, korszakalkotó, mindent felforgató és megváltoztató események? Az emberi civilizáció valóban fejlődik és folyamatosan halad a jobb élet felé? Vagy pedig csak újabb szenvedést vonnak magukkal a folytonos átalakulások? Sorozatunkban hangsúlyt fektetünk a Kárpát-medence és környéke legjelentősebb fordulóponjaira is, amelyek hatását a muravidéki ember is megérezte.
Nem először és nem utoljára állnak neki a nagyhatalmak a Balkán erőviszonyainak megoldásának. Az 1878-as berlini kongresszus mindenesetre még a megoldás látszatát sem kelthette, annyira szerencsétlenül kezelte a terhes kérdést. Hogy ez tényleg jogos kritika, azt az bizonyítja, hogy még jó pár komoly háború lesz az itt meghúzott határok miatt a következő évtizedekben. Sőt, valójában itt indul be az egyik legszörnyűbb dominóhatás is…
A három nagy kivívja magának a jogot, hogy úgy rajzolgassa Európa határait újra, ahogyan éppen akarja. De hármuk közt is voltak feszültségek. Churchill és Roosevelt úgymond egy táborban volt, de Sztálinról tudni lehetett, hogy a háború után más útra fog térni. Ugyanakkor a szovjetek a harctéren valóban keményen megdolgoznak azért, amit kapnak, és a nyugati demokráciáknak szüksége van az ő segítségükre. Lássuk tehát, miben egyeztek meg a szövetségesek Teheránban, majd a Krím-félszigeten, végül már a németek földjén, Potsdamban.
Kissé rendhagyó, egyben békés módon igyekeztek a szlovénok a függetlenedés rögös útján haladni. Ezt az úgynevezett tábormozgalom révén látták megvalósíthatónak. Ezeknek ugyan nem volt azonnali hatásuk, sőt még hosszútávon sem azt az eredményt hozták, amiben reménykedtek megálmodóik, azonban kulturális és társadalmi hatásuk komolynak és tartósnak bizonyult.
Ez lesz a németek első közös, egységes igazi hazája. A második birodalom építkezése eltartott egy ideig, és nem is volt egyételmű, végleges formája. Hiszen könnyen megeshetett volna, hogy a szintén német kultúrával bíró osztrákok is részesévé válnak az új országnak. Hogy z miért nem így lett, az főleg a nagyon megizmosodó poroszoknak köszönhető. A születés igazi időpontja pedig 1871 január 18.-a.
Százezrek vesztőhelye lesz a Volga menti sztyepp és a város, amelyet porig rombolnak a kegyetlenül küzdő hadseregek. Azért volt olyan intenzív a harc, mert jött a parancs, miszerint visszafordulni, meghátrálni nem szabadott. A második világháború fokális pontja brutalitásában felülmúlja a még addig látottakat is. A sztálingrádi csatának egyben komoly stratégiai jelentősége is volt. Ezután a németek kezdeményező készsége már sosem volt a régi. A dolgok lényegében itt dőltek el, ugyan mi lehetett ennél nagyobb fordulópont?
Trianon ezeréves hagyományokat tett semmissé. A magyarok a dualista monarchia részeként négy évig ontották vérüket az első világháborúban, majd a vereséget katasztrofális béke tetézte. Habár a Kárpát-medencében valóban rengetegen éltek kisebbségben az akkori Magyarországon, mégis, ha valóban a sokat emlegetett nemzetiségi elveket nézték volna a döntőbírók, akkor sokkal igazságosabb döntés születhetett volna.
Ez aztán birodalom volt a javából! A Benelux államok, Spanyolország, Németország, Ausztria, Svájc, Csehország, Magyarország jó része, Olaszország szinte egésze, és akkor még nem is emlegettük az amerikai kolóniákat Mexikótól Chiléig. Szóval V. Károly birodalma nem volt mindennapi, még akkor sem, ha valójában messze nem volt helytálló a híres mondat, miszerint: a birodalmában sosem nyugszik le a nap. De majd eljön ennek az ideje is az 1900-as évek elején, habár az a cím az angolokat illeti majd. A Habsburgoknak viszont ennél jobban már sosem fog menni…
1920 óta Európában egy időzített bomba ketyegett. Egy szörnyű háborút rossz béke zárt le, és az elégedetlenség utat kellett, hogy törjön magának. Bele volt kódolva a helyzetbe az újabb, nem is akármilyen méretű háború kialakulása. Majd ez éppenséggel a német-lengyel határon indult meg úgy igazán élesben. Ráadásul ehhez egy cselszövésre volt szükség, egy provokációra, amely elhozta a kontinensnek az elkerülhetetlen második világháborút.
Ha valami papírra kerül, akkor mindjárt más komolyságot nyer és más súlya lesz a dolonak. Igaz volt ez az 1200-as évek Angliájában is, amikor a társadalmi rendet a nagy szabadságlevéllel, vagyis a Magna Cartaval igyekeztek tisztázni. Ennek hatása formabontó volt, hiszen Európában megindította az alkotmányozói törekvéseket. Ez után nem sokkal következhetett a magyar és egyéb nemzetek bullái, sarkalatos törvényei is.
Eleinte úgy nézett ki, hogy a jugoszlávok az antant oldalán harcolnak majd a második világháborúban, a Kisantant országa lévén. Majd fordult a kocka és az ország lényegében beáll a tengelyhatalmak közé. Egész addig, amíg egy puccs nem löki újra a másik irányba a folyamatokat. Erre a bizonytalanságot tovább nem tűrő nácik rendet teremtenek, lerohanják az országot. De, ami ez után vár rájuk a Balkánon, abban nem lesz sok köszönet. Csakhogy a partizánharc mellett egy teljeskörű polgárháború is körvonalazódik a térségben…
Egy sötét kor volt az 1848/49-es évek utáni időszak. A kiegyezéshez vezető út pedig az aktív ellenállás után a passzív ellenállás keserű kora. De ezúttal végre a magyaroknak kedvezett a történelem kifürkészhetetlen folyama. Königgrätz és Solferino közvetett módon sokat segített a magyaroknak, hisz az osztrákoknak nem maradt más hátra: muszáj volt egyességre jutniuk a magyarokkal. Ez után pedig jöhetett egy váratlan aranykor, annak dacára, hogy a magyarok állama azért messze nem volt független.
Mária Terézia pontosan negyven évig volta a Habsburg örökös tartományok első asszonya. Ez idő alatt nemcsak az osztrákok, de a csehek, magyarok királya, sőt Német-római császárné is volt. A Habsburg Birodalom egyetlen női uralkodója lesz belőle, megalapítója a Habsburg-Lotaringiai-háznak. De trónra emelkedésének nagy ára volt: örökre elveszett Szilézia. Azonba megérte, hisz a birodalom ezután békében és dinamikusan fejlődhetett. És nem hagyhatjuk ki azt a tényt sem, hogy 16 gyermek édesanyját tisztelhettük benne.
Az Illír tartományokkal egy rövid életű és igen öntörvényű államkonstrukciót tettek fel a franciák Európa térképére. De még egy pár évnyi létezés is elég volt ahhoz, hogy itt Ljubljana környékén formabontó gondolatok szülessenek meg. Legkésőbb ekkortól ugyanis kibújt a szellem a palackból: a szlovénok nemzeti öntudata végérvényesen felébredt.
Fantasztikus dinamizmussal megáldva, vadonatúj elvek és látásmód által fűtve: Napóleon szellemi és katonai erejének egész Európa sem tud dacolni. De a terv nem teljes amíg Moszkva is térdre nem kényszerült, sőt, ha lehet London is. Azonban ez még ennek a rendkívül tehetséges és elszánt hadvezérnek is túl nagy falat lesz. Oroszország végeláthatatlan jeges mezői, majd Lipcse és Waterloo egysége maguk alá temetik a világhatalmi francia ambíciókat. A bécsi kongresszus már csak a végső, elkerülhetetlen aktus a történetben.
Bonyolult, véres és mindent felforgató folyamatok zajlottak le Franciaországban az 1700-as évek legvégén. Általuk született meg lényegében a modern társadalmi berendezkedés. Innen merített aztán az összes nyugati típusú demokrácia, és ekkor születnek meg azok az alapjogok, amelyeket ma is megkérdőjelezhetetlennek tartunk. De ezt akkoriban nem adták ingyen a nemesek, papok és az uralkodó sem. Sőt, a forradalom a végén még saját gyermekeit is felfalja.
Európa ezer szállal kötődik a Római Birodalomhoz. Kultúránk, tudományos életünk, jogalkotásunk, életstílusunk a mai napig intenzíven táplálkozik az egykor legyőzhetetlennek hitt birodalom példájából. Nem csoda, hisz álljon itt csak egy szám: 1229. Az ókori róma a legszélesebb értelmezésben ennyi évig állt fenn, és befolyásolta az európai emberek életét.
Az év több napján is dicsérjük a szlovén reformereket, nem ok nélkül, hisz ők voltak letéteményesei annak, hogy a szlovén nép az írásbeliség által megőrizte nyelvét, identitását, népszokásait. Évszázadokon át saját ország nélkül osztrák, jugoszláv vagy német jellegű államalakulatokban élve a szlovénok valahogy meg tudtak maradni.
„Nem fogunk Canossát járni – sem testben, sem lélekben!” Ezt Otto von Bismarck porosz államférfi mondta jóval később. Azonban amikor még 1077-ben IV. Henriknek igencsak meggyűlt a baja a pápával, akkor ő bizony odazarándokolt, és vezekelt őméltósága VII. Gergely színe előtt.
Szinte soha véget nem érő időszaknak tűnhet 150 év. Mert az is. De minden rossznak vége van egyszer. Így lett ez a Kárpát-medencében is, amikor többemberöltőnyi után végre eljött az idő a törökök visszaverésére. Hogy ez miért tartott ilyen sokáig? Arról is szó lesz most.
Könnyed őszi sétagaloppnak indult, amikor férfiak ezrei szinte unalmukban indultak el háborúzni. Aztán minden lett belőle, csak épp könnyed sétagalopp nem. Az állóháborúk, a lövészárkok, a repülők, tankok és főleg gépfegyverek addig elképzelhetetlen pusztítást végeztek az emberi életben. Látván a szörnyűségeket pedig mit tettek az első világháborúban részt vevő országok felelős vezetői? Még évekig folytatták az esztelen mészárlást, egészen a végkimerülésig…
Neveljaven email naslov