Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vincetič se tematsko pogosto dotika zgodovine in mitov, zanimajo ga tudi medčloveški odnosi.
Leta 2017 preminuli Milan Vincetič, plodoviti vsestranski ustvarjalec se je v zgodovino slovenske književnosti vpisal predvsem kot pesnik. V njegovi poeziji lahko opazimo sledi modernizma in postmodernizma, tematsko se pogosto dotika zgodovine in mitov, zanimajo ga tudi medčloveški odnosi. V pesmih raziskuje zvok in nove pomene besed, ena izmed najbolj opaznih značilnosti njegovega pesniškega jezika je prav močan ritem. To velja tudi za zbirko Retuše.
Vincetič se tematsko pogosto dotika zgodovine in mitov, zanimajo ga tudi medčloveški odnosi.
Leta 2017 preminuli Milan Vincetič, plodoviti vsestranski ustvarjalec se je v zgodovino slovenske književnosti vpisal predvsem kot pesnik. V njegovi poeziji lahko opazimo sledi modernizma in postmodernizma, tematsko se pogosto dotika zgodovine in mitov, zanimajo ga tudi medčloveški odnosi. V pesmih raziskuje zvok in nove pomene besed, ena izmed najbolj opaznih značilnosti njegovega pesniškega jezika je prav močan ritem. To velja tudi za zbirko Retuše.
V oddaji Glasba 20. stoletja bomo poslušali glasbo Hansa Wernerja Henzeja in Luciana Beria. Oba sodita med skladatelje, ki so se upirali zakoreninjenim omejitvam posameznih kompozicijskih usmeritev, in ki so predvsem iskali osebni glasbeni izraz, osvobojen zunanjih pritiskov. V oddaji bomo poslušali Simfonijo št. 4 Hansa Wernerja Henzeja in Ljudske pesmi Luciana Beria.
Iščemo najboljšo kratko zgodbo! Svoje besedilo nam pošljite do 8. junija 2021
Vsebine Programa Ars
V tokratni oddaji bomo spoznali glasbene estetike treh skladateljev, ki so delovali v polju glasbenega modernizma, vendar pa so do glasbenih idej pristopali povsem različno. Mauricio Kagel je glasbo povezoval z gledališčem, filmom, pogosto pa je prestopal tudi čez meje gledališča absurda. Pierre Boulez je glasbo dojemal kot umetnost pretanjenih zvočnih struktur, podkrepljenih z intelektualno vsebino, György Ligeti pa je deloval kot tenkočutni zvočni umetnik, ki je do glasbenih idejo prihajal prek sluha samega.
Vsebine Programa Ars
Neveljaven email naslov