Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vsak četrtek zjutraj obiščemo Slovence po svetu.
Vsak četrtek zjutraj obiščemo Slovence po svetu.
Dr. Vojko Kavčič je po študijski izmenjavi ostal v Združenih državah Amerike, tam naredil doktorat in si ustvaril družino. Tam zdaj že 30 let dela na področju zgodnje diagnostike alzheimerjeve bolezni in tozadevne preventive. Glede na to, da za to bolezen še nismo razvili farmakoloških zdravil, skupaj s kolegi ubira alternativne pristope k preprečevanju razvoja ali vsaj omejevanju negativnih vplivov demence. Je velik zagovornik t. i. kognitivnega treninga oz. s poslovenjenim izrazom, ki si ga je izmislil sam: umovadbe. Živi v mestu Rochester v zvezni državi New York, ki se v zadnjih letih razmeroma počasi pobira po propadu velikega podjetja, ki se je ukvarjalo z razvojem fotografskih filmov in danes praktično pozabljenih analognih fotoaparatov. V prostem času z velikim zanimanjem (in podobno mero zaskrbljenosti) spremlja politično dogajanje v Ameriki: ta teden so ga (zmerno) razveselili rezultati vmesnih volitev, v katerih so republikanci izgubili prevlado v spodnjem domu kongresa ZDA.
Mitja Peček s Slovenci v tujini razglablja o kulturnih posebnostih v odnosu do smrti. Kako se s smrtjo soočajo na otočju Guadeloupe, na Japonskem, v Boliviji ali Ugandi?
Biokemičarka Maja Marušič s soprogom in tremi otroki, ki jim gre švedščina bolje kot njej, živi in raziskuje v Stockholmu. Na Švedsko je prišla s pričakovanjem, da so Švedi bolj hladni, da jim ni do zabav in druženja. Pa jim je, ugotavlja. Druženje jim v Stockholmu omogoča tudi odličen mestni prevoz s pogostimi avtobusi, trajekti in vlaki, ki jih pogosto upravljajo voznice, kar za Švedsko, ki posebno pozornost namenja enakosti med spoloma, ni nič neobičajnega, pravi.
Po očetovi zaslugi se je že v otroštvu navdušila nad vlečnimi psi. Kmalu po diplomi je dobila ponudbo za delo vodnice na Finskem in, po dveh mesecih že naveličana pisarniškega dela, brez pretiranega oklevanja odšla na sever Evrope. Letošnjo zimsko sezono bo tako preživela na Švedskem v bližini Kirune, rudniškega mesta z nekaj več kot 18.000 prebivalci, kjer je največji podzemni rudnik železove rude na svetu.
Urša Bernardič raziskuje delovanje človeških možganov. Po zaslugi raziskovalne štipendije jo je pot iz Slovenije najprej vodila v Oslo, raziskovalni magisterij je opravila v Amsterdamu, eno leto delala v nevroekonomskem laboratoriju na MIT, zdaj pa je na doktorskem študiju v Ženevi.
Otok Berry je majhen, odmaknjen, neposeljen otok ob zahodni obali Kanade, edini prebivalci so medvedi in kakšna puma. Tjaša Obrulek dela v manjši koči. Turiste, ki pridejo tja na počitek, v času sezone vodi na veslaške izlete in opazovanje kitov. Stalnega bivališča nima. Kot pravi, potuje iz meseca v mesec. “Nekako živim v enem takšnem mehurčku, stran od celotnega sveta, poskušam niti ne brati časopisov, večinoma me prijatelji obveščajo, če je kaj hudo pomembnega.”
Koreograf in plesalec Anže Škrube že deset let živi v Los Angelesu. Chris Brown, Justin Timberlake, Meghan Trainor, Britney Spears in Usher so med svetovnimi zvezdniki, s katerimi je že sodeloval. Trenutno pa je zaposlen s projektom Amerika ima talent.
V štirih letih, odkar je zapustila Slovenijo, je Dunja Čebular delala v Angliji, na Novi Zelandiji in v Avstraliji - tudi v sirotišnici za kenguruje - potovala pa še po nekaj deset drugih državah. Vprašanj o tem, kdaj se bo ustalila, ne dojema kot nekaj slabega. Enostavno uživa v svojem življenjskem slogu, ki je resda nekoliko drugačen od večinskega. “Meni je to kot ena šola v življenju, ne vem, zakaj bi vsi morali živeti po nekih načelih, ki so nas jih naučili v šoli. Da moramo študirati, da bomo imeli dobro službo, pa potem dobro službo, da bomo lahko kupili hišo, imeli družino …”
Ko pride Slovenec na Finsko, se vpraša, kam bi z vsem prostim časom, pravi glasbena pedagoginja in zborovodkinja Kristina Bogataj. Dodaja, da ljudje stvari cenijo po učinku, deloholizem pa ni vrlina. “Že na akademiji nisem bila prisotna po 6 ali 12 ur, takrat sem bila tam po dve ali tri ure na dan, potem sem šla domov premišljevat in vadit.”
Po enem letu bivanja v Izraelu je Matic Kastelec dovolj obvladal jezik, da so mu dovolili študij na hebrejski univerzi. “Zame, vegana, je Izrael meka,” pravi in kot dokaz omenja obisk očeta, sicer zapriseženega mesojedca. “Tako je užival v raznih humusih, falaflih, šakšukah, da je bilo vse, kar je v desetih dneh pojedel mesnega, neka salama, ki jo je s seboj prinesel za izredne okoliščine.” Večino časa sicer preživi v pisarni, kjer piše magisterij o dvesto let starih nemških besedilih. In čeprav sta z ženo v Jeruzalem prišla bolj po naključju, v mestu vztrajata že štiri leta.
Ni iskala boljše službe ali višje plače. Oboje je imela že v Sloveniji. Pia Rančnik se je preselila zaradi partnerja, ki je zaposlitev najprej iskal v Franciji, ker pa v zimskem času službe ni našel, sta kupila letalski vozovnici za Guadeloupe in tam ostala. Otok ji je všeč zaradi raznolikosti. Del otoka prekriva tropski gozd s slapovi, rekami in plažami s črnim peskom, na drugem delu pa so dolge bele rajske obale, palme in turkizno morje. Dodaja, da tudi ni veliko hotelskih kompleksov, ki bi imeli zakupljene plaže, “zdi se mi, da otok ni tako turističen, duh domačnosti je prisoten, domačini pridejo s hladilnimi torbami na piknik na plažo.”
Alen Faljić, podjetnik in ustvarjalec podkastov, zdaj deluje v Berlinu, ki postaja evropska prestolnica zagonskih podjetij. Ustvarja prvo poslovno šolo za oblikovalce, saj je prepoznal, da jim najbolj manjka prav teh znanj. Že pred tem je živel v Nemčiji: "V Berlinu so mi bolj všeč ljudje, v Münchnu pa mesto."
Prevajalka prekmurskih korenin Staša Pavlović dobrih pet let z družino prebiva v Gentu (Flandrija), kjer so ljudje neverjetno organizirani. Z leti je tudi sama izgubila dobršen del spontanosti. Ni prepričana, ali gre to pripisati prilagoditvi na belgijski način življenja, starosti ali dejstvu, da ima “končno normalno službo”. Prav na novem delovnem mestu je spoznala svoje prve prave prijatelje med Belgijci. Ti so menda povečini vljudni in prijazni, a zelo zadržani.
Petnajst let že Lindomar Koblar Sales s soprogo Katjo živi na Gorenjskem. Spoznala sta se med njenim potovanjem po Južni Ameriki. K selitvi pa ga je spodbudilo tudi nezadovoljstvo s pisarniško službo. Zdaj je turistični vodnik. V angleščini, španščini in portugalščini predstavlja predvsem lepote Ljubljane, Bleda in Postojnske jame. V zadnjih petih letih opaža znaten porast portugalsko govorečih obiskovalcev
Ne boste verjeli, kje vse uspevajo Slovenci.
Nina Dodlek je na Portugalsko prvič odšla kot fotografinja v deskarski šoli. En mesec se je pretvoril v več kot štirimesečno potovanje, to pa je pripeljalo do odločitve, da se s fantom Nejcem Stupanom preseli v obmorsko mestece Peniche. Nejc je že na letališču nosil 10-kilogramski šivalni stroj, saj sta bila z Nino odločena, da bosta na Portugalskem odprla trgovino z oblačili. Čeprav sprva nista vedela, kje bosta stanovala, kako bosta prišla do svoje trgovine, kje bosta dobila blago in šiviljo, sta kljub temu kmalu zatem odprla svojo prvo prodajalno. Bistvo njune znamke je, da izhajata iz sebe in ustvarjata to, kar najbolj potrebujeta. Pomembno jima je, da ustvarjata nekaj drugačnega, česar ni mogoče kupiti v vsaki trgovini. Oba sta seveda strastna deskarja na valovih. Nina pravi, da “surfanje predstavlja neke vrste meditacijo, saj pozabiš na vse ostalo in si eno z naravo”. Zdaj sta spet v Sloveniji, pripravljena na nove izzive.
Zaid Mustafa je prišel v Slovenijo zaradi žene, ki je, ko sta se spoznala, s prijateljico dopustovala v enemu od hotelov, kjer je delal. Je kuharski mojster, ki ima skupaj z njo slaščičarno Kraljevi mignon v Kranju. V Sloveniji ga moti to, da kuharski poklic ni cenjen. V prostem času najraje hodi sam v hribe, med drugim mu je všeč Bohinjsko jezero, Triglavski narodni park, Kredarica in Vogel. Sam se je tudi naučil slovenščine v komunikaciji s strankami, saj ga zelo moti, če je v okolju, kjer ljudi okoli sebe ne razume. Pravi, da najbolje naredi jordansko jed jagnje z rižem, mandlji in peteršiljem. Z ženo sta tudi že razmišljala o selitvi v Avstrijo ali Kanado, a zaenkrat ostajata v Sloveniji, kjer Zaid med drugim obožuje nevihte, katere lahko na terasi opazuje cele noči.
Je predavateljica na Univerzi Deakin. Razvija način, kako dinozavre predstaviti znanstveno natančno, obenem pa sodobno in privlačno. Živi v mestu Geelong, nedaleč Melbourna. Kot pravi, gre za nekdaj izrazito industrijsko mesto, kamor se je priselilo veliko prebivalcev iz držav bivše Jugoslavije in Italije. Med enim od sprehodov sta s partnerjem na vrhu smučišča Mount Buller opazila znameniti Mächtigov kiosk.
Sara Meden, v mlajših selekcijah košarkarska reprezentantka, številne poti z letalom na tekme 2. španske lige usklajuje z napornim študijem medicine. Pri študiju se ji zdi zanimivo, da vsako uro dva študenta delata zapiske, ki jih nato pošljeta vsem sošolcem iz letnika. “To tradicijo imajo že leta, že od takrat, ko so študirali profesorji, ki nam predavajo.”
Neveljaven email naslov