Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
V zadnjih nekaj mesecih sta v Ljubljani vrata odprli dve razstavi – gre za Stoletje plakata v Muzeju za arhitekturo in oblikovanje ter Odloči se pravilno v Narodni in univerzitetni knjižnici –, ki obiskovalcem na ogled ponujata kopico propagandnega gradiva iz časa druge svetovne vojne. Ko danes opazujemo udarne podobe, preproste parole in ne prav sofisticirane simbole, s katerimi so partizani in domobranci nagovarjali svoje sodobnike, si kaj lahko mislimo, da takšni propagandi v letu 2015 ne bi nihče nasedel.
Pa je to res? Je propaganda v današnjem svetu izgubila svojo moč? Če smo v povprečju bolj izobraženi, če imamo na voljo več različnih kanalov obveščanja in če si predstavljamo, da nas je spomin na krvavo dvajseto stoletje streznil nasilnih ideologij, ali smo zato že kar imuni na propagando? – Akademik dr. Slavko Splichal, ki na ljubljanski Fakulteti za družbene vede poučuje komunikologijo, poudarja, da to še zdaleč ne drži, saj se propaganda danes bolj ali manj uspešno skriva za izrazi, kot so oglaševanje, prepričevalno komuniciranje, odnosi z javnostmi, upravljanje z informacijami. K temu pa Splichal emfatično dodaja:
Ni dvoma, da nobena družba brez te vrste komuniciranja preprosto ne more obstajati.
Četniško propagandno sporočilo z razstave Odloči se pravilno
foto: Goran Dekleva
Zakaj je propaganda navkljub slabemu slovesu, ki ga uživa, tako pomembna za delovanje sodobnih družb, je pojasnil sociolog kulture dr. Primož Krašovec z ljubljanske Filozofske fakultete:
Če govorimo o razvitih, modernih, kapitalističnih in demokratičnih družbah, je odgovor na vprašanje, čemu prepričujemo s pomočjo propagandnih prijemov, preprosto: konkurenca. V ekonomski sferi družbe, ki nas vse – pa naj bomo poslovneži, zaposleni ali potrošniki – sili v nenehno izbiranje med različnimi izdelki, je natanko propaganda tisto, kar odloča oziroma prepriča, da navsezadnje izberemo točno določen produkt namesto nekega drugega. In nekaj podobnega – ne enakega, ampak podobnega – velja tudi za sfero politike.
K temu pa dr. Aleš Gabrič z Inštituta za novejšo zgodovino še dodaja, da propaganda, ki pomaga razločevati med konkurenčnimi izdelki ali političnimi oziroma svetovno-nazorskimi koncepti, niti ni lastna le tehnološko visoko razvitim, kapitalističnim in demokratičnim družbam naše sedanjosti:
Na Slovenskem s propagando živimo, odkar se začnejo širiti množični mediji, se pravi, od iznajdbe tiska. Konec koncev smo prve propagandne podobe dobili že za časa reformacije in protireformacije, ko se izpostavlja slabosti papeža in papežnikov oziroma, na drugi strani, napake reformatorjev. Pri tem pa je, kakopak, vseskozi pomembno, koga pravzaprav nagovarjamo. Če nagovarjamo neuko ljudstvo, se uporablja preproste slogane in preproste plakate s poudarjenimi vizualnimi podobami. Če pa nagovarjamo pismene ali celo izobražence, si seveda pomagamo z bolj sofisticiranim načinom govora oziroma prikazovanja, ki zahteva določeno predznanje, določeno vedenje.
Domobransko propagandno sporočilo z razstave Odloči se pravilno
foto: Goran Dekleva
S propagando torej živimo že zelo dolgo, z njeno pomočjo se očitno lahko tudi lažje znajdemo v vsakdanjih življenjih. Toda vse to še zdaleč ne pomeni, da je propaganda že kar neproblematična. Umetnostna zgodovinarka dr. Cvetka Požar, avtorica razstave Stoletje plakata v Muzeju za arhitekturo in oblikovanje, opozarja, da imajo propagandne akcije lahko dvojno dno, to je, poleg eksplicitnega še implicitno, skrito sporočilo. Kot zgovoren primer izpostavlja znamenito reklamno akcijo Slovenija, moja dežela s konca osemdesetih:
Ta akcija je bila zasnovana z namenom oglaševanja Slovenije kot turistične destinacije, vendar njen učinek še zdaleč ni bil samo turistična promocija – v tem smislu celo nisem prepričana, kako uspešna je ta propagandna akcija sploh bila. No, gotovo pa so se Slovenke in Slovenci začeli močno identificirati z geslom »Slovenija, moja dežela« – in to prav v času jugoslovanske ekonomske krize in vse bolj nakazujoče se politične krize.
Tako je na videz povsem običajna turistična kampanja na prikrit način pravzaprav proizvajala močne politične učinke, ki so slovensko družbo nacionalizirali in dolgoročno pripravljali pogoje za plebiscitarno odločitev za osamosvojitev.
Če je bila torej reklamna akcija Slovenija, moja dežela prežeta s političnimi podtoni, pa dr. Krašovec po drugi strani opozarja, da skuša – paradoksalno – dobršen del današnjega političnega propagandiranja politiko pravzaprav vzeti iz politike:
Če se omejimo na politično propagando v Sloveniji, nisem prepričan, ali je kaj bolj kompleksna od tiste pred petdesetimi, šestdesetimi ali celo sedemdesetimi leti. Mogoče je celo manj. Zdaj so sporočila tako skrčena, da jih že skoraj ni. Imamo, na primer, Triglav, pred njim glavo in potem enovrstičnico, če že ne enobesednice. In mislim, da je ravno to redčenje kompleksnosti komunikacije skrajno problematično. Namesto da bi propagandno sporočilo dalo misliti, blokira mišljenje, zato ker če se nek politik zavzema za delo ali prihodnost, se do tega ne moremo zares opredeliti. Ali pa če nekdo sporoča, da je proti korupciji … Saj se vendar ne da biti za korupcijo! In natanko to blokira politično mišljenje.
Partizansko propagandno sporočilo z razstave Odloči se pravilno
foto: Goran Dekleva
Še tretji problem s propagando pa je izpostavil dr. Splichal. Ni namreč vseeno, kolikšna je družbena moč institucije, ki s propagandnim sporočilom nagovarja javnost:
Za propagando je odločilnega pomena, da je institucionalizirana, da gre, drugače rečeno, za politične institucije, kulturne institucije, ekonomske institucije, ki za njo stojijo. Torej: gre za institucije moči. Kako učinkovita je propaganda, je seveda povezano z močjo teh institucij. Predvsem je povezano z vprašanjem, ali imajo te institucije moč cenzurirati druge. In ta cenzura je po mojem mnenju druga stran propagande. Propaganda postane zelo učinkovita takrat, kadar institucije, ki so nosilke propagande, imajo moč cenzurirati alternative. In kadar se to zgodi, pride do totalitarnih režimov.
Propaganda je, hočeš nočeš, neprijetno dejstvo, s katerim moramo v moderni, visoko tehnološki družbi živeti. A če že mora obstajati, je po vsem sodeč bolje, da je kakofonična in raznolika, kakor pa vsa ubrana na isto noto.
901 epizod
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
V zadnjih nekaj mesecih sta v Ljubljani vrata odprli dve razstavi – gre za Stoletje plakata v Muzeju za arhitekturo in oblikovanje ter Odloči se pravilno v Narodni in univerzitetni knjižnici –, ki obiskovalcem na ogled ponujata kopico propagandnega gradiva iz časa druge svetovne vojne. Ko danes opazujemo udarne podobe, preproste parole in ne prav sofisticirane simbole, s katerimi so partizani in domobranci nagovarjali svoje sodobnike, si kaj lahko mislimo, da takšni propagandi v letu 2015 ne bi nihče nasedel.
Pa je to res? Je propaganda v današnjem svetu izgubila svojo moč? Če smo v povprečju bolj izobraženi, če imamo na voljo več različnih kanalov obveščanja in če si predstavljamo, da nas je spomin na krvavo dvajseto stoletje streznil nasilnih ideologij, ali smo zato že kar imuni na propagando? – Akademik dr. Slavko Splichal, ki na ljubljanski Fakulteti za družbene vede poučuje komunikologijo, poudarja, da to še zdaleč ne drži, saj se propaganda danes bolj ali manj uspešno skriva za izrazi, kot so oglaševanje, prepričevalno komuniciranje, odnosi z javnostmi, upravljanje z informacijami. K temu pa Splichal emfatično dodaja:
Ni dvoma, da nobena družba brez te vrste komuniciranja preprosto ne more obstajati.
Četniško propagandno sporočilo z razstave Odloči se pravilno
foto: Goran Dekleva
Zakaj je propaganda navkljub slabemu slovesu, ki ga uživa, tako pomembna za delovanje sodobnih družb, je pojasnil sociolog kulture dr. Primož Krašovec z ljubljanske Filozofske fakultete:
Če govorimo o razvitih, modernih, kapitalističnih in demokratičnih družbah, je odgovor na vprašanje, čemu prepričujemo s pomočjo propagandnih prijemov, preprosto: konkurenca. V ekonomski sferi družbe, ki nas vse – pa naj bomo poslovneži, zaposleni ali potrošniki – sili v nenehno izbiranje med različnimi izdelki, je natanko propaganda tisto, kar odloča oziroma prepriča, da navsezadnje izberemo točno določen produkt namesto nekega drugega. In nekaj podobnega – ne enakega, ampak podobnega – velja tudi za sfero politike.
K temu pa dr. Aleš Gabrič z Inštituta za novejšo zgodovino še dodaja, da propaganda, ki pomaga razločevati med konkurenčnimi izdelki ali političnimi oziroma svetovno-nazorskimi koncepti, niti ni lastna le tehnološko visoko razvitim, kapitalističnim in demokratičnim družbam naše sedanjosti:
Na Slovenskem s propagando živimo, odkar se začnejo širiti množični mediji, se pravi, od iznajdbe tiska. Konec koncev smo prve propagandne podobe dobili že za časa reformacije in protireformacije, ko se izpostavlja slabosti papeža in papežnikov oziroma, na drugi strani, napake reformatorjev. Pri tem pa je, kakopak, vseskozi pomembno, koga pravzaprav nagovarjamo. Če nagovarjamo neuko ljudstvo, se uporablja preproste slogane in preproste plakate s poudarjenimi vizualnimi podobami. Če pa nagovarjamo pismene ali celo izobražence, si seveda pomagamo z bolj sofisticiranim načinom govora oziroma prikazovanja, ki zahteva določeno predznanje, določeno vedenje.
Domobransko propagandno sporočilo z razstave Odloči se pravilno
foto: Goran Dekleva
S propagando torej živimo že zelo dolgo, z njeno pomočjo se očitno lahko tudi lažje znajdemo v vsakdanjih življenjih. Toda vse to še zdaleč ne pomeni, da je propaganda že kar neproblematična. Umetnostna zgodovinarka dr. Cvetka Požar, avtorica razstave Stoletje plakata v Muzeju za arhitekturo in oblikovanje, opozarja, da imajo propagandne akcije lahko dvojno dno, to je, poleg eksplicitnega še implicitno, skrito sporočilo. Kot zgovoren primer izpostavlja znamenito reklamno akcijo Slovenija, moja dežela s konca osemdesetih:
Ta akcija je bila zasnovana z namenom oglaševanja Slovenije kot turistične destinacije, vendar njen učinek še zdaleč ni bil samo turistična promocija – v tem smislu celo nisem prepričana, kako uspešna je ta propagandna akcija sploh bila. No, gotovo pa so se Slovenke in Slovenci začeli močno identificirati z geslom »Slovenija, moja dežela« – in to prav v času jugoslovanske ekonomske krize in vse bolj nakazujoče se politične krize.
Tako je na videz povsem običajna turistična kampanja na prikrit način pravzaprav proizvajala močne politične učinke, ki so slovensko družbo nacionalizirali in dolgoročno pripravljali pogoje za plebiscitarno odločitev za osamosvojitev.
Če je bila torej reklamna akcija Slovenija, moja dežela prežeta s političnimi podtoni, pa dr. Krašovec po drugi strani opozarja, da skuša – paradoksalno – dobršen del današnjega političnega propagandiranja politiko pravzaprav vzeti iz politike:
Če se omejimo na politično propagando v Sloveniji, nisem prepričan, ali je kaj bolj kompleksna od tiste pred petdesetimi, šestdesetimi ali celo sedemdesetimi leti. Mogoče je celo manj. Zdaj so sporočila tako skrčena, da jih že skoraj ni. Imamo, na primer, Triglav, pred njim glavo in potem enovrstičnico, če že ne enobesednice. In mislim, da je ravno to redčenje kompleksnosti komunikacije skrajno problematično. Namesto da bi propagandno sporočilo dalo misliti, blokira mišljenje, zato ker če se nek politik zavzema za delo ali prihodnost, se do tega ne moremo zares opredeliti. Ali pa če nekdo sporoča, da je proti korupciji … Saj se vendar ne da biti za korupcijo! In natanko to blokira politično mišljenje.
Partizansko propagandno sporočilo z razstave Odloči se pravilno
foto: Goran Dekleva
Še tretji problem s propagando pa je izpostavil dr. Splichal. Ni namreč vseeno, kolikšna je družbena moč institucije, ki s propagandnim sporočilom nagovarja javnost:
Za propagando je odločilnega pomena, da je institucionalizirana, da gre, drugače rečeno, za politične institucije, kulturne institucije, ekonomske institucije, ki za njo stojijo. Torej: gre za institucije moči. Kako učinkovita je propaganda, je seveda povezano z močjo teh institucij. Predvsem je povezano z vprašanjem, ali imajo te institucije moč cenzurirati druge. In ta cenzura je po mojem mnenju druga stran propagande. Propaganda postane zelo učinkovita takrat, kadar institucije, ki so nosilke propagande, imajo moč cenzurirati alternative. In kadar se to zgodi, pride do totalitarnih režimov.
Propaganda je, hočeš nočeš, neprijetno dejstvo, s katerim moramo v moderni, visoko tehnološki družbi živeti. A če že mora obstajati, je po vsem sodeč bolje, da je kakofonična in raznolika, kakor pa vsa ubrana na isto noto.
V tokratni Intelekti bomo Antarktiko - odročno celino skušali vsaj malo približati Sloveniji in predvsem odgovoriti na vprašanja, kakšne spremembe se dogajajo na njej, zakaj so različne raziskave, ki jih izvajajo v neponovljivih razmerah pomembne in kako je ta »terra incognita« vpeta v geopolitični zemljevid sveta. Gostje Barbare Belehar Drnovšek bodo profesor John Turner z Britanskega antarktičnega inštituta (BAS), prof. dr. Bogomil Ferfila s FDV in Gregor Vertačnik iz Agencije za okolje.
Ljudje smo si med seboj različni. To je vsem dobro znano dejstvo. Vse bolj pa se kaže, da so te razlike razvidne tudi v načinu, kako so organizirani naši možgani in kako pravzaprav obdelujejo informacije. Če je v javnosti še vedno uveljavljeno prepričanje, da je določene razlike mogoče pojasniti s tem, da nekateri ljudje bolj uporabljajo levo in drugi desno polovico možganov, pa je danes ta več desetletij stara predstava o delitvi dela že dodobra zastarela. S pomočjo najnovejših metod slikanja možganov, se kažejo novi, mnogo bolj zapleteni vzorci delovanja našega osrednjega nadzornega organa. Kaj vse danes razkrivajo naše glave nevroznanstvenikom in kakšna nova vprašanja se tu odpirajo, smo se v oddaji Intelekta pogovarjali z nevrologom dr. Blažem Koritnikom, s psihologom dr. Grego Repovšem in s filozofinjo dr. Olgo Markič.
Marsikdo meni, da so pravi voditelji tisti, ki so sposobni presegati ideološke kot tudi verske razlike. Tako katoličani, pripadniki drugih verstev kot tudi zunanji opazovalci so se še pred časom spraševali, kdo pravzaprav je kardinal Jorge Mario Bergolio. Vsa pozornost sveta je bila namenjena ne samo vprašanju, kaj bo počel kot papež, ampak tudi, kako je živel v preteklosti. Priljubljeni papež že od marca, ko je bil izvoljen na mesto voditelja Katoliške cerkve, uživa status zvezdnika. Tudi največji kritiki Vatikana mu priznavajo, da mu je s svojo osebnostjo uspelo izboljšati javno podobo Cerkve, še vedno pa ga čaka veliko dela pri globljih reformah ustanove, ki se sicer spopada z obtožbami o spolnih škandalih duhovnikov, njihovi razsipnosti in spornih poslih vatikanske banke IOR. Gre v ozadju za všečne medijske poteze ali pa je Frančišek resnično novi veliki reformator ? Katere konkretne spremembe lahko pričakujemo? Svoje poglede bodo soočili direktor založbe Družina Tone Rode, novinar Tone Hočevar ter profesor sociologije religije, doktor Marko Kerševan. Oddajo je pripravil Marko Rozman.
Na slovenske univerze se postopoma uvajajo predavanja v angleščini. Vendar ne le za tuje, ampak tudi za slovenske študente. Predlog novega visokošolskega zakona dopušča možnost, da slovenski študentje na slovenskih univerzah poslušajo predavanja v angleščini. Kako bo to vplivalo na kakovost slovenskih univerz in razvoj slovenskega jezika, bomo vprašali ministra za izobraževanje, znanost in šport Jerneja Pikala, prorektorja Univerze v Ljubljani Gorana Turka, vodjo Službe za slovenski jezik na ministrstvu za kulturo Simono Bergoč in jezikoslovko Moniko Kalin Golob. Oddajo je pripravil Aleksander Čobec.
Vsaka četrta ženska v Sloveniji je doživela fizično nasilje od svojega 15. leta starosti dalje, vsaka druga ženska pa je v zadnjih 12 mesecih doživela psihično nasilje. To so dejstva, ki izhajajo iz uradnih statistik.V 721 od skupno 783 obravnavanih kaznivih dejanj nasilja v družini v letošnji prvi polovici leta je bila žrtev ženska. Ob izteku mednarodnih dnevov boja proti nasilju nad ženskami, bomo v tokratni Intelekti spregovorili o tej pereči problematiki in o vlogi države pri preprečevanju nasilja. Svoja stališča so soočili dr. Darja Zaviršek iz Fakultete za socialno delo, mag. Ružica Boškić iz Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, Jana Lovšin vodja Službe za enake možnosti in mednarodno sodelovanje, Katja Zabukovec Kerin iz Društva za nenasilno komunikacijo in mag. Matija Vidmar iz Ministrstva za pravosodje. Oddajo je pripravila Martina Černe.
Veseli december je tu in z njim čas druženja, praznovanja in obdarovanja. Trgovci so letos s svojo praznično ponudbo zelo pohiteli, saj pravzaprav že mesec dni, od začetka novembra, ustvarjajo božično novoletno vzdušje. Zakaj tako zgodaj? Kako na to reagirajo potrošniki, ki so od začetka krize močno spremenili svoje nakupne navade? Kaj sicer pomenijo prazniki za trgovce in kakšnih strategij se poslužujejo? V Intelekti, ki jo je pripravila Urška Henigman, odgovarjajo prof. dr. Maja Makovec Brenčič z Ekonomske fakultete, prof. dr. Breda Luthar s Fakultete za družbene vede in doc. dr. Miro Kline s Fakultete za družbene vede.
Tokratna Intelekta je poklon letošnjim Zoisovim nagrajencem. Dr. Zinka Zorko, prof. dr. Tanja Dominko, izr. prof. Miran Gaberšček, prof. dr. Janko Kos, prof. dr. Dušanka Janežič, prof. dr. Simon Horvat, prof. dr. Nada Lavrač, prof. dr. Tomaž Zwitter, dr. Mirko Mikola, doc. dr. Saša Krmpotič, dr. Mirko Prošek, dr. Janko Žmitek, dr. Maja Milivojević Fir, dr. Andrej Šmidovnik, dr. Alenka Golc Wondra, dr. Monika Vidmar Stražišar in dr. Samo Andrenšek bodo govorili o svojem delu, dosežkih in izzivih.
Odkritje približno 1,8 miliona let stare lobanje Homo erectusa in drugih hominidnih fosilov v Gruziji pomembno dopolnjuje dozdajšnje vedenje o človekovi evoluciji. Govori v prid temu, da so se selitve iz zibelke človeštva - Afrike - zgodile veliko prej, kot so znanstveniki domnevali. Zgodnji prednik človeka naj bi bil ena sama vrsta, vendar z velikimi morfološkimi razlikami. Nov pogled na evolucijo človeka je Barbara Belehar Drnovšek odkrivala s sogovornikoma dr. Barbbaro Bajd in mag. Matijo Križnarjem.
Pet let od začetka gospodarske krize se na milijone Evropejcev pogreza v čedalje hujšo revščino. Število brezposelnih raste. Ljudje s polnim delovnim časom ne zaslužijo več za dostojno življenje in pokojnino. Družine, gospodinjstva in posamezniki se vsak mesec borijo za preživetje. Vedno bolj je jasno, da tudi zaposlenost ne pomeni več življenja brez revščine. V Intelekti smo med drugim spregovorili o novi kategoriji revežev – o revnih zaposlenih. Svoje poglede in razmišljanja so soočili Dr. Vesna Leskošek s Fakultete za socialno delo, mag. Simona Smolej iz Inštituta za socialno varstvo in Goran Lukič iz Zveze svobodnih sindikatov Slovenije. Oddajo je pripravila Martina Černe.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Komentarji uporabnikov pod novinarskimi prispevki na spletnih medijih so pogosto žaljivi, neredko gre tudi za sovražni govor. Zakaj uporabniki pod plaščem anonimnosti širijo sovražni govor? Kdo je odgovoren? Gostje prof.dr. Karmen Erjavec (FDV), Jelena Burnik (Urad informacijskega pooblaščenca), Nataša Briški (Metina lista) in Kaja Jakopič (MMC).
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Neveljaven email naslov