Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Danes vsak peti človek na svetu živi z manj kot dolarjem na dan, vojskuje se tretjina svetovnega prebivalstva, med njimi vsaj tristo tisoč otrok. Več kot milijarda ljudi nima dostopa do pitne vode. Vsako leto izgine deset jezikov. Trije najbogatejši ljudje pa imajo skupaj več premoženja kot 48 najrevnejših držav. Po dobrih štirih desetletjih intenzivnega spodbujanja razvoja po svetu in prizadevanj za zmanjšanje razlik med revnimi in bogatimi je rezultat precej porazen. Podrobnejši pregled konkretnih razvojnih projektov kaže, da so ti prepogosto del problema, ki naj bi ga pomagali reševati.
Sredstva, ki jih razvite države namenjajo za razvojno pomoč, niso zanemarljiva. Po podatkih Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj OECD je uradna razvojna pomoč v letu 2015 znašala dobrih 118 milijard evrov. Med darovalci je prva Evropska unija. Skupaj so posamezne članice in evropske institucije v ta namen prispevale 78 milijard evrov, Slovenija 56 milijonov. Podrobnejši pregled slovenske razvojne pomoči nam razkrije, da je večji del sredstev namenjen za multilateralno pomoč. To pomeni, da Slovenija prispeva članarino in svoj obvezni delež mednarodnim organizacijam, kot so Mednarodni denarni sklad, Svetovna banka ali Evropska banka za obnovo in razvoj.
Le 30 odstotkov slovenske razvojne pomoči je namenjene za bilateralni namen, torej za neposredno pomoč drugim državam. Toda tudi tretjina teh sredstev gre dejansko za administrativne stroške, 38 odstotkov dobijo slovenske visokošolske ustanove kot nadomestilo za šolnine za tuje študente, 17 odstotkov dobijo policija, civilna zaščita in ministrstvo za obrambo. V razvojno pomoč sta med drugim všteta pomoč ob naravnih nesrečah in postavljanje šotorov za begunce v Sloveniji.
Tako se prispevek za konkretne razvojne projekte v manj razvitih državah močno oklesti. Toda tudi podrobnejši pogled v te projekte razkrije, da je pomoč v 80 odstotkih namenjena državam na Balkanu, projekti pa niso tako zelo razvojno usmerjeni, kot bi si morda želeli v 21. stoletju. Naša konkretna pomoč se namreč v veliki meri vrti okoli premoga.
Tudi razvojni projekti, ki jih financiramo preko mednarodnih organizacij, imajo pogosto škodljive učinke za lokalno prebivalstvo, na primer graditev jezov v Gruziji ali odpiranje rudnikov v Mongoliji. Ti primeri kažejo, kako na koncu razvojna sredstva prepogosto poniknejo na skritih računih v tujini, ne da bi lokalne skupnosti od takšnih razvojnih projektov imele sploh kaj koristi.
Izginjanje sredstev z računov slamnatih podjetij in možnosti, ki jih imajo nadnacionalne družbe za izogibanje plačevanja davkov, opozarjajo na težavo, ki predvsem revnejšim državam onemogoča samostojnejši razvoj.
Po ocenah Evropskega parlamenta vsako leto samo iz Evropske unije v davčnih oazah ponikne približno 70 milijard evrov. Izmikanje plačevanju davkov je za številne države - davčne oaze - postalo zelo pomembna, če ne kar ključna gospodarska dejavnost. Kot je pred dvema letoma nazorno pokazalo razkritje luksemburških tajnih davčnih dokumentov - luxleaks -, so posebnih ugodnosti deležne predvsem multinacionalke, ki so bile v Luksemburgu denimo obdavčene le z enoodstotno davčno stopnjo. Velikokrat pa se jim uspe davkom tudi povsem izogniti.
Več o stranpoteh razvojne pomoči, dvojnih davčnih pravilih in izredno razširjeni praksi slamnatih podjetij z neznanimi lastniki, ki pomembno vplivajo na finančne tokove v sodobnem globaliziranem svetu, lahko slišite v oddaji Intelekta.
900 epizod
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
Danes vsak peti človek na svetu živi z manj kot dolarjem na dan, vojskuje se tretjina svetovnega prebivalstva, med njimi vsaj tristo tisoč otrok. Več kot milijarda ljudi nima dostopa do pitne vode. Vsako leto izgine deset jezikov. Trije najbogatejši ljudje pa imajo skupaj več premoženja kot 48 najrevnejših držav. Po dobrih štirih desetletjih intenzivnega spodbujanja razvoja po svetu in prizadevanj za zmanjšanje razlik med revnimi in bogatimi je rezultat precej porazen. Podrobnejši pregled konkretnih razvojnih projektov kaže, da so ti prepogosto del problema, ki naj bi ga pomagali reševati.
Sredstva, ki jih razvite države namenjajo za razvojno pomoč, niso zanemarljiva. Po podatkih Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj OECD je uradna razvojna pomoč v letu 2015 znašala dobrih 118 milijard evrov. Med darovalci je prva Evropska unija. Skupaj so posamezne članice in evropske institucije v ta namen prispevale 78 milijard evrov, Slovenija 56 milijonov. Podrobnejši pregled slovenske razvojne pomoči nam razkrije, da je večji del sredstev namenjen za multilateralno pomoč. To pomeni, da Slovenija prispeva članarino in svoj obvezni delež mednarodnim organizacijam, kot so Mednarodni denarni sklad, Svetovna banka ali Evropska banka za obnovo in razvoj.
Le 30 odstotkov slovenske razvojne pomoči je namenjene za bilateralni namen, torej za neposredno pomoč drugim državam. Toda tudi tretjina teh sredstev gre dejansko za administrativne stroške, 38 odstotkov dobijo slovenske visokošolske ustanove kot nadomestilo za šolnine za tuje študente, 17 odstotkov dobijo policija, civilna zaščita in ministrstvo za obrambo. V razvojno pomoč sta med drugim všteta pomoč ob naravnih nesrečah in postavljanje šotorov za begunce v Sloveniji.
Tako se prispevek za konkretne razvojne projekte v manj razvitih državah močno oklesti. Toda tudi podrobnejši pogled v te projekte razkrije, da je pomoč v 80 odstotkih namenjena državam na Balkanu, projekti pa niso tako zelo razvojno usmerjeni, kot bi si morda želeli v 21. stoletju. Naša konkretna pomoč se namreč v veliki meri vrti okoli premoga.
Tudi razvojni projekti, ki jih financiramo preko mednarodnih organizacij, imajo pogosto škodljive učinke za lokalno prebivalstvo, na primer graditev jezov v Gruziji ali odpiranje rudnikov v Mongoliji. Ti primeri kažejo, kako na koncu razvojna sredstva prepogosto poniknejo na skritih računih v tujini, ne da bi lokalne skupnosti od takšnih razvojnih projektov imele sploh kaj koristi.
Izginjanje sredstev z računov slamnatih podjetij in možnosti, ki jih imajo nadnacionalne družbe za izogibanje plačevanja davkov, opozarjajo na težavo, ki predvsem revnejšim državam onemogoča samostojnejši razvoj.
Po ocenah Evropskega parlamenta vsako leto samo iz Evropske unije v davčnih oazah ponikne približno 70 milijard evrov. Izmikanje plačevanju davkov je za številne države - davčne oaze - postalo zelo pomembna, če ne kar ključna gospodarska dejavnost. Kot je pred dvema letoma nazorno pokazalo razkritje luksemburških tajnih davčnih dokumentov - luxleaks -, so posebnih ugodnosti deležne predvsem multinacionalke, ki so bile v Luksemburgu denimo obdavčene le z enoodstotno davčno stopnjo. Velikokrat pa se jim uspe davkom tudi povsem izogniti.
Več o stranpoteh razvojne pomoči, dvojnih davčnih pravilih in izredno razširjeni praksi slamnatih podjetij z neznanimi lastniki, ki pomembno vplivajo na finančne tokove v sodobnem globaliziranem svetu, lahko slišite v oddaji Intelekta.
V času vse večjega pomanjkanja dostopnih in kakovostnih stanovanj stanovanjske zadruge predstavljajo primerno alternativo. Pobudniki vidijo stanovanjske zadruge v prvi vrsti kot način solidarnega reševanja stanovanjske problematike, ki pa hkrati odgovarja na sodobne družbene izzive. Skozi stanovanjsko skupnost rešujejo problem osamljenosti starejših in mlajših ter spodbujajo premisleke in reorganizacijo praks skrbstvenega dela. Nenazadnje pa se zadruge po svetu kažejo kot izjemno uspešne v oblikovanju bolj trajnostnega bivanja. Kdaj bodo sodobne stanovanjske zadruge zaživele tudi pri nas? V tokratni Intelekti, ki jo pripravlja Miha Žorž.
Tajnost podatkov in pestra paleta finančnih instrumentov, pogosto na meji ali onkraj legalnosti, so ključ do odtekanja bogastva na račune peščice.
Vojaške organizacije so sestavni del človeške zgodovine, položaj oboroženih sil v družbi pa se je skozi stoletja močno spreminjal. Slovenska vojska je danes poklicna vojska, Slovenija je članica zveze NATO. To zagotovo vpliva na poklicne zahteve pripadnikov in pripadnic oboroženih sil. Kako? Na to vprašanje odgovarja znanstvena monografija - Socialnoekološki modeli zdravja: pripadniki in pripadnice vojaške organizacije ter njihove družine, ki jo je izdala Fakulteta za družbene vede, založba FDV. Monografija je nastala na osnovi znanstveno raziskovalnega projekta Vojaško specifični dejavniki tveganja za dobrobit in zdravje vojaških družin, ki ga je financirala Agencije za raziskovalno dejavnost Republike Slovenije, izvajali pa so ga raziskovalke in raziskovalci Fakultete za družbene vede Univerze v Ljubljani in Mirovnega inštituta. O prvi celoviti raziskavi vojaških družin v Sloveniji v tokratni oddaji Intelekta.
V letošnji prvi Intelekti so ustvarjalke in ustvarjalci pripravili izbor oddaj, v katerih so pod drobnogled vzeli aktualne spremembe v družbi kot tudi različne družbene fenomene, ki so v preteklem letu krojili našo realnost.
Razprava z zdravniki: Neno Kopčavar Guček, Matejem Cimermanom, Markom Nočem in Primožem Rožmanom. Ali zdravniki še lahko delujejo po Hipokratovi prisegi in v dobro pacientov? *Kam greš slovenska medicina?
Ali se misli očeta indijske neodvisnosti o politiki, zasidrani v iskanju resnice, pa o nenasilnem odporu in državljanski nepokorščini lahko kosajo z brutalnimi družbenimi in geopolitičnimi realnostmi našega časa?
Zadnji dve leti so bile kriptovalute v ospredju pozornosti predvsem zaradi vrtoglavih donosov. Danes se zdi, da se je kripto svet znašel sredi hude zime.
Človek, ljudje, smo se vedno ukvarjali s svojim telesom in videzom. A zdi se, da se v sodobni potrošniški družbi posamezniki pa tudi družba, s telesom oziroma videzom ukvarjajo bolj, več kot kadarkoli prej. Clovekova identiteta se v veliki meri definira preko telesa in sodobna družba želi predvsem mlado, čvrsto, vitko in tudi zdravo telo. V hektiki vsakdana in neoliberalnih zahtevah pa so te želje težje dosegljive, zmanjkuje nam časa. In estetska kirurgija je ena izmed področij, tehnik, orodij, ki omogočajo posamezniku, da preuredi telo v skladu s svojimi željami in prevladujočimi lepotnimi ideali. In tudi razmah uporabe estetke kirurgije in tudi nekirurških kozmetičnih/esteskih popravkov je enormen. Po njih posegajo vse mlajši in tudi zaradi vse večje cenovne dostopnosti tudi tisti ne posebej dobro gmotno opremljeni. Kako na vse te razmahe vplivajo mediji, predvsem družabna omrežja in kako se s tem spreminjajo kanoni lepote v vse bolj globaliziranem svetu pa tudi obče človeške, humanistične vrednote in človekovo samovrednotenje. To nas bo zanimalo v tokratni Intelekti, ki jo je pripravila avtorica in voditeljica Liana Buršič z gosti: Sanja Rozman - zdravnica, psihoterapevtka, publicistka; prof. dr. Metka Kuhar – redna profesorica za področje socialne psihologije Fakultete za družbene vede v Ljubljani; prof. dr. Uroš Ahčan - specialist plastične, rekonstrukcijske in estetske kirurgije in redni profesor na Medicinski fakulteti v Ljubljani.
Družbeni mediji želijo čim več naše pozornost, zato nas njihovi algoritmi ciljajo s personaliziranimi vsebinami, ne glede na to, kdo jih objavlja in ali so resnične. Takšna podatkovna ekonomija je polarizirala uporabnice in uporabnike in še olajšala propagando, ki je dosegla povsem nove razsežnosti med vojno v Ukrajini. Kakšne laži širi Rusija, koga cilja in kako se spopasti z informacijsko vojno v digitalnem okolju? Odgovori v tokratni Intelekti, ki jo je pripravila Urška Henigman.
Ob stoletnici smrti velikega francoskega pisatelja preverjamo, kako s pomočjo magdalenice, pomočene v lipov čaj, razveljaviti čas in prelisičiti smrt?
27. oktobra se dva člana skupine Just Stop Oil v muzeju v Haagu prilepita na zaščitno steklo znamenite Vermeerjeve slike Dekle z bisernim uhanom. Ob tem obiskovalce vprašata, kako se počutijo, ko se jim pred očmi uničuje nekaj lepega in neprecenljivega, prav tako kot to počnemo s planetom. To je le eden od številnih primerov aktivističnih protestov, ki so v zadnjih mesecih razdelili svetovno javnost. Svetovni voditelji pa na podnebnem vrhu v Egiptu te dni razpravljajo o ukrepih za boj proti podnebnim spremembam. A politične zaveze so pogosto rezultat vztrajnih lobiranj predstavnikov kapitala in industrije in zato niso dovolj ambiciozne, opozarjajo okoljevarstveniki. O okoljskem aktivizmu z Gajo Brecelj, direktorico Umanotere in dr. Tadejem Troho s filozofskega inštituta ZRC SAZU.
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
O smislu življenja razmišljajo novinarka Darja Korez Korenčan, zdravnik Samo Zver in psihoterapevt Martin Lisec
Vrhunske restavracije so prostor, kjer so v ospredju nenehen razvoj, nadgradnja znanja, premikanje gastronomskih meja, saj se trudijo hrano in pijačo predstaviti na drugačen način. Eden od kanalov, kako to početi, pa je – kar je v tujini že nekaj let trend, v Sloveniji se pa tudi počasi le razvija – brezalkoholna spremljava. A pri tem gre za mnogo kompleksnejšo in dolgotrajnejšo pripravo, kot se sliši na prvi pogled. Vsaka od pijač je ustvarjena z namenom, da poudari glavne note v jedi, h kateri jo postrežejo. Gostom se s takšnimi pijačami ponuja okusne nove izbire in dodatno izkušnjo. Ni kaj, način, kako ljudje pijejo in uživajo, se spreminja in postaja vse bolj prefinjen. Brezalkoholna spremljava je tako dodatna ponudba, predvsem za tiste, ki se iz takšnih ali drugačnih razlogov izogibajo alkoholu. Tokratno Intelekto, ki jo je pripravila Tina Lamovšek, posvečamo torej brezalkoholni spremljavi.
V Sloveniji je v osnovni šoli četrtina učencev prepoznanih za nadarjene. Je to preveč?
Z Mladenom Dolarjem, Vlasto Jalušič in Rastkom Močnikom o podobnostih in razlikah med zgodovinskim fašizmom izpred stoletja ter današnjo populistično-avtoritarno desnico
Poslanke in poslanci bodo danes odločali o spremembah družinskega zakonika, ki predvideva za vse pare, raznospolne in istospolne, enake možnosti. Prejšnji teden pa sta se v Ljubljani zvrstila dva shoda, katerih udeleženke in udeleženci nasprotujejo tako izenačenju pravic istospolnih parov in ustavno zagotovljenim reproduktivnim pravicam žensk. O tovrstnih populističnih "anti-gender" gibanjih, ki so transnacionalna in so se v zadnjih letih v Evropi močno okrepila, o njihovih ciljih, posledicah in vplivu na ustroj demokratične družbe, bomo govorili v tokratni Intelekti. Voditeljica Tita Mayer bo gostila prof. dr. Darjo Zaviršek in prof. dr. Romana Kuharja.
Septembra obeležujemo svetovni dan spolnega zdravja, ki je letos potekal pod sloganom »Pogovarjajmo se o užitku«. Svetovna zdravstvena organizacija namreč prepoznava, da je za spolno zdravje in splošno dobro počutje pomembno zadovoljujoče spolno življenje. Spolno zdravje ni zgolj odsotnost bolezni, temveč zahteva pozitiven in spoštljiv pristop k spolnosti in spolnim odnosom in omogoča prijetne in varne seksualne izkušnje, brez prisile, diskriminacije in nasilja. O soglasju, tehnologiji, sekstanju, spletnih zmenkarijah in spolnih praksah mladih v tokratni Intelekti, ki jo je pripravila Urška Henigman.
V sodobnem času se soočamo s številnimi problemi, obsežne krize se naglo množijo. Od tega, kako uspešno in na kakšne načine jih bomo naslavljali, bo odvisna kvaliteta življenja v prihodnje.
Skoraj sleherni med nami se je že srečal z vprašanjem, kako je mogoče, da slovenska urbanistična krajina postaja vse bolj vizualno kaotična in da smo brez jasne vizije, kako jo urediti. Sleherni med nami se je pred časom spraševal, kako je mogoče, da v eni od osrednjih kulturnih inštitucij v državi ne prepoznajo umetniških ponaredkov. Morda pa ste se tudi že srečali z vprašanjem, zakaj imamo kot družba velike težave z razumevanjem sodobne umetnosti, zakaj ne ločimo kiča od kakovostnega oblikovanja ter zakaj kot potrošniki pristajamo na vizualno poneumljanje. Kakšna je pri tem vloga šole? Kakšna je likovna podoba učbenikov in delovnih zvezkov, ki so osnovno učno gradivo v slovenskih šolah? So dovolj kakovostno oblikovani? Kako torej že otrokom približati odnos do kakovostnih vizualnih vsebin, kako jih opremiti za prepoznavanje kakovostnega oblikovanja, ilustracije, umetnosti? O vsem tem v tokratni Intelekti, ko jo pripravlja Miha Žorž
Neveljaven email naslov