Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Novo izštekano leto je odprl glasbeni posebnež, multiinstrumentalist in izjemni vokalist Jan Tomšič. Skozi krepki dve desetletji delovanja nas je popeljal kot solist z imenom Yatanu, z okrepljeno zasedbo Yanu in s po dolgih letih oživljeno legendarno skupino Caminoigra. Njegova posebnost je uporaba zelo izraznega izmišljenega jezika, ki ga – poleg slovenščine, nemščine in angleščine – tudi v Izštekanih ni manjkalo. V akustičnosti se Jan počuti kot riba v vodi, v naboru pa se je našla tudi kakšna elektronska igračka.
Različni glasbeni obrazi svetovljana, multiinstrumentalista in izjemnega vokalista
Novo izštekano leto je odprl glasbeni posebnež, multiinstrumentalist in izjemni vokalist JAN TOMŠIČ. Skozi krepki dve desetletji delovanja nas je popeljal kot solist z imenom Yatanu, z okrepljeno zasedbo Yanu in s po dolgih letih oživljeno legendarno skupino Caminoigra. Njegova posebnost je uporaba zelo izraznega izmišljenega jezika, ki ga - poleg slovenščine, nemščine in angleščine - tudi v Izštekanih ni manjkalo. Akustičnost, v kateri se Jan počuti kot riba v vodi, ni bila vprašanje, v naboru pa se je našla tudi elektronska igračka.
Multiinstrumentalist, mojster improvizacije, pevec, avtor in svetovljan Jan Tomšič je razpet med Slovenijo in Berlin. Ali bolje rečeno med Slovenijo in svet. Prepotoval ga je dobršen del, njegovi glasbi pa lahko upravičeno rečemo glasba sveta. Akustična zmes južnoameriških, španskih, afriških, indijskih in številnih drugih sestavin je pogosto pospremljena s petjem v Janovem lastnem, izmišljenem jeziku, z njegovim jasnim, prodornim glasom.
“Glasba je zame medij do... marsikdo bi rekel božanskega... do stanja, v katerem izklopim glavo. V izmišljenem jeziku lahko vzpostavim neposreden stik z duhom glasbe. V dejanskem jeziku veš, kaj boš odpel, v izmišljenem pa ne. Pelje te in pelje in moment ekstaze v glasbi se lahko spreminja,” pojasnjuje.
Peti je začel kot zelo majhen. S trinajstimi je prijel za kitaro in dve leti kasneje že igral v prvih zasedbah v Berlinu. Konec devetdesetih je sestavil odmevno skupino Caminoigra in z njo posnel tri albume: Ishuan (2001), A New Child (2003), Yanu (2006). Nedavno je Caminoigra znova oživela in njena člana pihalec Boštjan Gombač ter basist Žiga Golob sta se mu pridružila v Izštekanih. Druga Janova odmevna inkarnacija je Yanu, z njo označuje predvsem sodelovanja, od duetov do sedanjega kvinteta, ki ga sestavljajo še trobentač in klaviaturist Gašper Selko, basist Aljoša Struga, bobnar Bor Zakonjšek (v Izštekanih ga je zamenjal Gašper Peršl) in saksofonist Primož Fleischman. Tretja pa sliši na ime Yatanu in pomeni Jana kot solista. Kot tak je bil izjemno dejaven v zadnjih dveh koronskih letih, ko je domačo savno predelal v studio ter čisto sam z nebroj instrumenti posnel in izdal dva albuma.
Vse to je Jan prinesel tudi v Izštekane. Kot različne obraze, kot zlivanje in pretakanje, mešanje in ločevanje. “Ko si sam, si sam svoj kreator, ves glasbeni svet ustvariš zase. Če igraš z drugimi, poslušaš, kaj imajo povedati, in to te navdihuje. V tebi odpira vrata, ki jih sam ne bi mogel odpreti. Na enak način ti vplivaš na druge. Nastane nov način glasbovanja. Tako ravnamo tudi v pripravah na Izštekane. Zelo smo odprti, imamo določen nabor skladb, a spodbujamo spontanost, spremembe, drugačne načine izvajanja. Kaj bo nastalo... to pa ni več v naših rokah,” se posmeje Jan.
fotografije iz oddaje, avtor Alan Orlič Belšak -- najavni spot -- FB video -- FB dogodek
Novo izštekano leto je odprl glasbeni posebnež, multiinstrumentalist in izjemni vokalist Jan Tomšič. Skozi krepki dve desetletji delovanja nas je popeljal kot solist z imenom Yatanu, z okrepljeno zasedbo Yanu in s po dolgih letih oživljeno legendarno skupino Caminoigra. Njegova posebnost je uporaba zelo izraznega izmišljenega jezika, ki ga – poleg slovenščine, nemščine in angleščine – tudi v Izštekanih ni manjkalo. V akustičnosti se Jan počuti kot riba v vodi, v naboru pa se je našla tudi kakšna elektronska igračka.
Različni glasbeni obrazi svetovljana, multiinstrumentalista in izjemnega vokalista
Novo izštekano leto je odprl glasbeni posebnež, multiinstrumentalist in izjemni vokalist JAN TOMŠIČ. Skozi krepki dve desetletji delovanja nas je popeljal kot solist z imenom Yatanu, z okrepljeno zasedbo Yanu in s po dolgih letih oživljeno legendarno skupino Caminoigra. Njegova posebnost je uporaba zelo izraznega izmišljenega jezika, ki ga - poleg slovenščine, nemščine in angleščine - tudi v Izštekanih ni manjkalo. Akustičnost, v kateri se Jan počuti kot riba v vodi, ni bila vprašanje, v naboru pa se je našla tudi elektronska igračka.
Multiinstrumentalist, mojster improvizacije, pevec, avtor in svetovljan Jan Tomšič je razpet med Slovenijo in Berlin. Ali bolje rečeno med Slovenijo in svet. Prepotoval ga je dobršen del, njegovi glasbi pa lahko upravičeno rečemo glasba sveta. Akustična zmes južnoameriških, španskih, afriških, indijskih in številnih drugih sestavin je pogosto pospremljena s petjem v Janovem lastnem, izmišljenem jeziku, z njegovim jasnim, prodornim glasom.
“Glasba je zame medij do... marsikdo bi rekel božanskega... do stanja, v katerem izklopim glavo. V izmišljenem jeziku lahko vzpostavim neposreden stik z duhom glasbe. V dejanskem jeziku veš, kaj boš odpel, v izmišljenem pa ne. Pelje te in pelje in moment ekstaze v glasbi se lahko spreminja,” pojasnjuje.
Peti je začel kot zelo majhen. S trinajstimi je prijel za kitaro in dve leti kasneje že igral v prvih zasedbah v Berlinu. Konec devetdesetih je sestavil odmevno skupino Caminoigra in z njo posnel tri albume: Ishuan (2001), A New Child (2003), Yanu (2006). Nedavno je Caminoigra znova oživela in njena člana pihalec Boštjan Gombač ter basist Žiga Golob sta se mu pridružila v Izštekanih. Druga Janova odmevna inkarnacija je Yanu, z njo označuje predvsem sodelovanja, od duetov do sedanjega kvinteta, ki ga sestavljajo še trobentač in klaviaturist Gašper Selko, basist Aljoša Struga, bobnar Bor Zakonjšek (v Izštekanih ga je zamenjal Gašper Peršl) in saksofonist Primož Fleischman. Tretja pa sliši na ime Yatanu in pomeni Jana kot solista. Kot tak je bil izjemno dejaven v zadnjih dveh koronskih letih, ko je domačo savno predelal v studio ter čisto sam z nebroj instrumenti posnel in izdal dva albuma.
Vse to je Jan prinesel tudi v Izštekane. Kot različne obraze, kot zlivanje in pretakanje, mešanje in ločevanje. “Ko si sam, si sam svoj kreator, ves glasbeni svet ustvariš zase. Če igraš z drugimi, poslušaš, kaj imajo povedati, in to te navdihuje. V tebi odpira vrata, ki jih sam ne bi mogel odpreti. Na enak način ti vplivaš na druge. Nastane nov način glasbovanja. Tako ravnamo tudi v pripravah na Izštekane. Zelo smo odprti, imamo določen nabor skladb, a spodbujamo spontanost, spremembe, drugačne načine izvajanja. Kaj bo nastalo... to pa ni več v naših rokah,” se posmeje Jan.
fotografije iz oddaje, avtor Alan Orlič Belšak -- najavni spot -- FB video -- FB dogodek
24. avgusta 2017 sta na levi breg Ljubljanice, na Novi trg, v posebnem izštekanem dvojcu brez kr(č)marja priplula velikana domače rock in pop muzike Rudi Bučar in Hamo. Njun ekskluzivni skupni akustični nastop se je začel točno ob 22h z radijskim prenosom na Val 202 ter video prenosom na portal RTV 4D in na facebook stran Vala 202. Vstopnine ni bilo.
Sodelovanje dveh izjemnih novih ikon slovenskega glasbenega prizorišča: kamniških raperjev in ljubljanskih psihedeličnih rokerjev.
Za glasbenim podvigom Siter stoji pevec skupine Nevember1 in radijski voditelj Primož P Ram Siter. Nedavno je pankersko energijo zamenjal za bolj umirjen, preprostejši zvok in šest let po izidu plošče Nevember1 objavil solistični prvenec “Kompilacija največjih hitov” (2016). V žanr simpatičnega, svetlega, nadvse užitnega pop roka je vnesel izjemno veliko življenja, duha, ostrine, jasne sporočilnosti. In ljubezni.
Pred tremi leti je znova vstal. Se podal na več turnej po skupni državi, kjer so ga vselej zelo spoštovali. Se odločil posneti novo ploščo “Ladja norcev”. Jo lani predstavil na odmevnih koncertih po domovini. Jo priredil za nekdanje brate pod naslovom “Svako dobro”. S tem, kako odlično grize, je navdušil domala vse, tudi največje dvomljivce. In počasi, počasi… je Franz postal znova Lačen! Ne česarkoli, temveč akustike! Zato se je v torek 18. aprila 2017 ob 22.25 podal v oddajo Izštekani na Valu 202. Oborožen z akustičnimi kitarami, s koncertnim klavirjem in s posebnim izborom skladb, ki jih doslej v novi inkarnaciji še ni použil. Foto: Alan Orlič
Duo s Tolminskega Bakalina je konec lanskega leta objavil četrto ploščo Španabije. V oddajo Izštekani je prišlo večina gostov s Španabij: skupina Salamandra Salamandra, Oktet Simon Gregorčič, Brencl banda, kitarist Dejan Lapanja, trobentač Andrea Pandolfo, beatboxer Zlam’n’bejž in Accordion Group 4-8-8-16. Slišali smo tudi nekaj starejših skladb, njihova prejšnja sodelovanja ter tudi kakšno povsem novo glasbeno španovijo.
Leta 2016 je minilo 30 let od nastanka enega od najbolj nenavadnih draguljev slovenske popularne glasbe, skladbe Od dela se umira. Ob tej priložnosti so Jurki & Basisti pesem obudili. A ne sami! V oddaji Izštekani smo slišali tudi številne izvedbe njihovih gostov. S sogovorniki smo skladbo postavili v tedanji in zdajšnji družbeni kontekst. Basisti pa so odigrali še del svojega železnega repertoarja. Nastopili so Matevž Šalehar Hamo, Gojmir Lešnjak Gojc, Jacuzzy Krall, Aleš Hadalin, Stare device, Natriletno kolobarjenje s praho, igralci Vesna Pernarčič, Marko Mandić in Uroš Fürst ter številni drugi.
Po desetletju prehojene solistične poti se je zasavski harmonikar mednarodnega slovesa Jure Tori znova ustavil v oddaji Izštekani. Predstavil je najnovejši podvig Tori Tango, ob njem pa nanizal še številne druge podvige, ki se jim posveča: Tori trio, pop bend Flora & Paris, pesniško-glasbeni duo Jurovski par in še kaj.
V dneh, ko svet preseneča novica, da je Nobelovo nagrado za literaturo prejel Bob Dylan, so se Izštekani veselili vnovičnega gostovanja najbolj plodovitega sodobnega slovenskega pisca besedil za popularno glasbo. Drago Mislej-Mef jih je spisal vsaj 500. Čeprav se velikokrat šali, da je njegov solistični repertoar nastal tako, da je poskusil zapeti pesmi, ki so mu jih zavrnili, je resnica prej obratna. Tiste, ki jih poje sam, so najbolj njegove. Če ne zaradi drugega zato, ker jih pač poje sam. Ker je zanje zložil tudi glasbo. Ker jih poznamo v njegovi izvedbi. Ker je ta edinstvena. Ker je Mef pač Mef in nihče ne zveni tako kot on. In ker preprosto hočemo, da nam pripoveduje svoje zgodbe.
Izštekano jesen je odprla izvrstna domača zasedba Širom. Sestavljajo jo multiinstrumentalisti in vsestranski glasbeniki Ana Kravanja, Samo Kutin in Iztok Koren. Svojo povsem akustično instrumentalno glasbo so letos strnili na prvencu “I.”. Poleg plošče, ki je julija izšla tudi na Japonskem, bodo v Izštekanih predstavili nove skladbe in se razširili za dvakrat! Z njimi bodo vokalistka in gledališčnica Tea Vidmar, japonski zvočni in vizualni umetnik Yoshio Machida ter elektronski eksperimentator in nojzer Neven M. Agalma. Res je, tokrat je šlo izštekavanje tudi v obratni smeri, akustični glasbi je bila dodana elektronika.
V tokratni oddaji Izštekani na Valu 202 bo nastopil Samo Budna z bendom in številnimi gosti. Obljublja pravoveren izštekan nastop z akustičnimi instrumenti, za katerega so za večino skladb naredili tudi nove godalne aranžmaje.
Tokratni gost Izštekanih je bil ljubljanski studijski maček in angažirani roker Jacuzzy Krall. Posebej za oddajo je Krall songe osvobodil studijskih spon in elektronsko narekovanih ritmov, v vaša ušesa so poleteli v docela živi izvedbi vrhunskega benda. Ki je bil precej glasen! Vsemu skupaj bi lahko rekli izštekano-vštekani Jacuzzy Krall. Oziroma Jacuzzy Krall, ki se izšteka iz ene in prišteka v drugo vtičnico. Glasbeno pot je Jakob Krall začel pred krepkima dvema desetletjema. Potem ko je v zgodnjem otroštvu pod očetovim vplivom poslušal skoraj izključno jazz, je zagrabil za saksofon in po srednješolskih punk bendih prve resnejše izkušnje nabiral v instrumentalni zasedbi Z levo nogo. Sledilo je sodelovanje s Sausages in v zasedbi Trije Puhalci. V novo tisočletje pa je vstopil kot avtor in pevec pri Los Ventilos, s katerimi je posnel prvenec “ISO4586” (2001). Da, Krall je skupaj z Boštjanom Gradiškom avtor njihovega prvega in verjetno do danes največjega hita “Ne gledam nazaj”. Glasba ga je zagrabila in ga zanimala z veliko plati. Vpisal se je na šolo za tonske mojstre SAE in v porajajočem ljubljanskem Ditrojtu, danes epicentru slovenskega rokenrola, postavil svoj studio. Ter začel ustvarjati pod imenom Jacuzzy Krall. Glasbeni uredniki na Valu 202 so ga kmalu opazili in dvakrat opozorili nanj, leta 2008 in 2010 so uvrstili njegova songa na zbirki “Imamo dobro glasbo”. Da pa je svojo muziko, ki jo je cvrl na res počasnem ognju, končno objavil v izdatnem odmerku, je trajalo dolgih sedem let. A se je splačalo čakati. Album “Jacuzzy Krall” je izšel jeseni 2014 v obliki dvojne vinilke in brezplačnega dolpotega na spletu. "Enkrat premal, drugič preveč, kolk je dovolj, ko je vse ti odveč? Dej rin naprej, nej potuje tale čreda, volkovi prežijo na nas z druzga brega. Ne govor, drž korak s to karavano, skupaj v vrsti za potrošniško kramo. Stisn rep, bod fleksibilen, pojej tablet, bod obziren. Noben ne vid, da je edina resnica, da smo v vrsti pod tablo z napisom Mesnica." (Jacuzzy Krall: “En korak več”) Angažirani preplet številnih žanrov, od rocka do hip hopa, od funka do metala, z jasnimi, neposrednimi besedili v pristni ljubljanščini, ki toliko kot z besedami povedo z načinom interpretacije, je bilo nato treba spraviti v novo življenje. Na oder. Jacuzzy je zbral odličen bend vrhunskih muzičistov in obredel več klubov ter naravnost navdušil (i)zbrano občinstvo. Pri živem izvajanju se je sprva odločil za srednjo pot, del glasbe je še vedno prihajal iz elektronskih naprav, bil posnet vnaprej. A tudi to se bo že v nekaj dneh spremenilo. Jacuzzy Krall je namreč ob povabilu v oddajo Izštekani na Valu 202 svojo glasbo povsem osvobodil vnaprej posnetih ali elektronsko krmiljenih zvokov. Z bendom jo bo izvedel docela v živo. In naglas! Zasedba bo sorodna kot na koncertih: Miha Meglič (kitara), Andraž Mazi (kitara, pedal steel), Davor Klarič (klaviature), Rok Škrlj (bas), Sergej Randjelović Runjoe (bobni, spremljevalni glas), Boštjan Vajs (bobni), Rok Hozjan (spremljevalni glas), Katinka Dimkaroska (glas, tapan). In seveda Jacuzzy Krall na prestolu. No, če morda Jacuzzyja Kralla sploh ne poznate, je res skrajni čas, da vam prekriža pot.
Legendarni akustičarji Tantadruj so za enega svojih postankov v prazničnem letu izbrali oddajo Izštekani na Valu 202, ki jim je z veseljem odprla vrata. V njej so sicer že nastopili daljnega leta 1998. Izbrali so repertoar iz vseh obdobij, predstavili so uglasbitve domačih in tujih pesnikov ter lastnih besedil. V posebnem sklopu je vsak od osrednjih treh članov skupine – to so Aleš Hadalin, Boštjan Soklič in Mateja Blaznik – predstavil kos solističnega ustvarjanja. Predvsem pa so se Tantadruji posebej za to priložnost pošteno okrepili, skupaj z gosti jih je bilo osem.
8. decembra 2015 je Val 202 v ljubljanskem Kinu Šiška znova pripravil posebno rajžo letošnjih izštekancev z naslovom Izštekanih 10. Vsem, ki so ali še bodo gostovali v oddaji letos, so se pridružili še gostje Mi2. Za češnjo na torti so tokrat z godali poskrbeli člani Simboličnega orkestra.
V torek, 24. novembra 2015, smo v oddaji Izštekani na Valu 202 razgalili Same babe, ljubljanski bend brez primere. No, primer, figur in drugih slogovnih učinkov je v njihovi uglasbeni poeziji več kot dosti. Nikoli pa se ne zdi dosti njihove muzike. Zato se pri tem, že četrtem izštekanem nastopu Samih bab v zadnjem desetletju, stvar ne bo ustavila! Same babe bodo namreč tudi del letošnjega velikega koncerta Izštekanih 10 8. decembra 2015 v Kinu Šiška. Torkovo studijsko oddajo pa si lahko privoščite tudi v spletnem video prenosu “Same babe so dragulj, ki ga bo zgodovina slovenske popularne glasbe uvrstila nekam med Ježka, Sepeta, Marka Breclja, Buldožerje, Ano Pupedan in slovenski pank. Bend, ki preprosto zveni. Bend, ob poslušanju katerega te ne zanima, kaj je in kaj ni in iz česa je in iz česa ni njihova muzika. Ker preprosto uživaš. In veš, da so to Same babe. Ker noben drug bend ne zveni tako. Tako odlično!” Ta navedek Same babe zelo često vključujejo v svoje predstavitve. Spisal ga je avtor in voditelj Izštekanih Jure Longyka pred skoraj desetletjem. Danes lahko ugotovimo le, da še vedno drži. In ga navedemo znova. Pred devetimi leti, ko so v Izštekanih nastopile prvič, jih je Jure Longyka napovedal kot "imenitno bando štirih mož". Letos je geslo “imenitna banda šestih mož”. Od kod ta pribitek? Kje je razlika? Kaj se je zgodilo? Kakšna je geneza te izjemne slovenske glasbeno-pesniške travestije? Ni namen tega zapisa široko odgovarjati na ta vprašanja. Povejmo le, da so nastale leta 2003 kot priložnostni kvartet za nastop na literarni večerji, posvečeni pesniku Janezu Menartu. Odtlej z velikim užitkom mešajo avtorske in ljudske, šanson in pank, uglasbljajo velike slovenske poete in predelujejo velike slovenske rokerje. In kajpak sila učinkovito zlagajo svoje songe. V Izštekanih na Valu 202 so bile Same babe še dvakrat kot epizodistke, torej posebne gostje osrednjih nastopajočih Kombinatk junija 2010 ter Katarine Juvančič in Dejana Lapanje februarja 2014. V tokratnem celovečernem izštekavanju pa so se odločile zares pokazati drobovje svoje intime. Naslov njihovega novega, posebnega, predrugačenega programa, ki ga na koncertih še nikoli niso igrali, je bil “Razgaljene”. Zanj so pripravile kar 22 skladb, od tega je ducat in pol novitet, za pest prearanžiranih, kar osem pa so jih v oddaji odigrale premierno! Ob tem so odstrle nastanek benda, razvoj, način skupnega ustvarjanja in vplive. "Glede na to, da smo Same babe v temelju akustičen bend, ki se predvsem zadnja leta vse pogosteje pojavlja tudi v elektrificirani obliki, verjetno ne bi bil za oddajo in poslušalce prav noben izziv vztrajati pri zgolj enem od omenjenih aranžerskih prijemov. In ker »izštekanost« v kontekstu oddaje razumemo predvsem v smislu nekakšne intime ter ker se vanjo po devetih letih vračamo že drugič, smo se odločili, da se pač intimno razgalimo. Ker pa gre za radijsko oddajo in potemtakem seveda ne moremo razgaliti svojih perfektnih oblin, smo se odločili da pač razgalimo zgodbo našega benda in njegovih članov. In paradoksalno (ker je paradoks ujet tudi že v sam naziv naše zasedbe), se skozi lastno zgodovino ne bomo sprehodili s pomočjo preverjenih »hitov« temveč s pomočjo čisto novih komadov," so ob tej priložnosti povedale Same babe. Sekstetu mož v sestavi Miha Nemanič, Marko Voljč, Marko Jelovšek, Uroš Buh, Matjaž Ugovšek in Viki Baba se je pridružila tudi – baba. Pardon, ženska. To je pesnica in pevka Maja Predatoria, ki je v zadnjih dveh letih stalna gostja oziroma neobvezna članica benda.
V torek, 3. novembra 2015, je v oddaji Izštekani na Valu 202 gostoval legendarni slovenski metal bend Noctiferia. Po dveh desetletjih obstoja so se metalci spopadli z akustičnim izzivom. Izbor dvanajstih skladb z zadnji treh albumov so preoblekli v čisto akustiko, jim spremenili zvok in aranžmaje ter jih obarvali z drugimi glasbenimi žanri. Živi radijski nastop so podkrepili mnogi gostje.Akustični Noctiferia bodo tudi del letošnjega velikega koncerta Izštekanih 10 8. decembra 2015 v Kinu Šiška. Korenine najpomembnejšega slovenskega metal benda segajo v začetek devetdesetih let. Resno delo pod imenom Noctifria se je začelo sredi leta 1996. Prvi koncert so odigrali 21. aprila 1997 na Metelkovi v Ljubljani in se še istega leta lotili snemanja prvenca. Odtlej so poleg nekaj demo in živih izdaj nanizali pet albumov: Baptism At Savica Fall (1998), Per Aspera (2002), Slovenska Morbida (2006), Death Culture (2009) in Pax (2014). “Noctiferia se je razvila iz hobija srednješolcev v življenjski stil in se zakoreninila globoko v naša življenja. To, kar delamo, nas definira tudi kot posameznike,” so povedali v intervjuju. Njihova žanrska pot je zapletena. Če s prvim albumom “Krst pri Savici” veljajo za začetnike slovenskega black metala, je drugi “Per Aspera” prinesel ekstremni, tehnično dovršeni death metal. Po eksperimentalni “Slovenski morbidi” in zelo drugačnih zadnjih dveh albumih jih danes uvrščajo v industrial metal. “Verjetno zato, ker uporabljamo veliko elektronike,” pravijo. “A se ne počutimo kot industrial metal bend. Vključujemo najrazličnejše vplive. Glasbo delamo zase in z leti smo ustvarili lasten, ‘noctiferia’ stil.” Po menjavah pevcev (David Kiselič, Artur Felicijan) in bobnarjev (Robert Steblovnik, Luka Čadež) se je skupina leta 2006 ustalila v zasedbi: Igor Nardin (kitara), Gianni Poposki (glas), Roman Fileš (kitara), Matjaž Gergeta (bobni) in Uroš Lipovec (bas kitara). Pred dvema letoma jo je dopolnil klaviaturist Dame Tomoski, mladi makedonski oboževalec, ki so ga spoznali na koncertu v Skopju. Ko je prišel študirat kompozicijo na ljubljansko Akademijo za glasbo, se je pridružil skupini in tvorno sodeloval pri snovanju zadnjega albuma “Pax”. Na svoji poti so nastopali z velikimi imeni svetovnega metala in preorali domala vso Evropo. Enslaved, Cannibal Corpse, Deicide, Kataklysm, Immolation, Dimmu Borgir, Samael, In Flames, Hypocrisy… to je le nekaj imen, s katerimi so delili oder. Zaradi slabega finančnega stanja in nikakršne pomoči države mednarodno vidnim skupinam v tovrstnih glasbenih žanrih so se morali v začetku letošnjega leta žal odpovedati udeležbi na evropski turneji s proslulimi ameriškimi Fear Factory. Jim je pa zato letos uspel drugi veliki, predvsem pa zanimivi met: koncertna turneja na Kitajskem. “Sprejeli so nas nad vsakimi pričakovanji, poznali so pesmi in se do nas obnašali zelo fanovsko. Izjemna izkušnja, če pomisliš, da band iz Šiške spravi v evforijo večtisočglavo množico v Šanghaju.” In naposled je tu tretji letošnji kvantni skok najvidnejših slovenskih metalcev: nastop v oddaji Izštekani na Valu 202. Klaviaturist, skladatelj in aranžer Dame je tudi pri njem odigral pomembno vlogo. Noctiferia so priredili ducat skladb z zadnjih treh albumov. Odigrali so jih povsem akustično, tudi z akustično bas kitaro, s klavirjem in tolkali. Spremenjen ni bil le zvok, drugačni so bili tudi aranžmaji, ki so skladbe spremenili slogovno, jih odpeljali v jazz, gypsy swing, country ali jim dodali španski temperament. S trobento se jim pridružil Gašper Selko, s saksofonom Jaka Birsa, v goste pa prihaja tudi pevka Sara Jeremič.
Neveljaven email naslov