Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Kljub temu, da se je v 17. in 18. stoletju počasi začela uveljavljati tiskana knjiga, so v teh stoletjih še vedno nastajali rokopisi. Ponekod se je njihovo število celo povečalo, saj je lahko bilo v njih zapisano tisto, kar v knjižni obliki zaradi tedanje cenzure nikakor ne bi moglo iziti. Rokopise, ki v nekaterih primerih obsegajo po 1000 strani, so spregledali tudi literarni zgodovinarji, ki so se posvetili predvsem knjižnim izdajam baročnega in razsvetljenskega obdobja. Ta bogata kulturna dediščina pa je zdaj dostopna tako strokovni kot širši laični javnosti. Na Inštitutu za slovensko literaturo in literarne vede Znanstveno raziskovalnega centra Slovenske akademije znanosti in umetnosti je namreč nastal spletni register digitaliziranih neznanih rokopisov slovenskega slovstva iz 17. in 18. stoletja. Gre za prvi digitalni register rokopisov v Sloveniji, tematsko usmerjen na rokopise v slovenskem jeziku med reformacijo in romantiko. Ker je ta čas rokopisna kultura obvladovala in zaznamovala vsaj tako kot knjižna, morda celo bolj, register odpira nov pogled na literarno in duhovno zgodovino Slovencev. V Jezikovnih pogovorih ponovno o neznanih rokopisih slovenskega slovstva 17. in 18. stoletja.
Gost oddaje je dr. Matija Ogrin, ki je vodil nastajanje spletnega registra.
750 epizod
Osvetljujemo in raziskujemo področja in teme povezane z jezikom. Gostje oddaje so jezikoslovci, učitelji, prevajalci, informatiki, inženirji, pravniki, zdravniki, psihologi, predstavniki ranljivih skupin idr.
Kljub temu, da se je v 17. in 18. stoletju počasi začela uveljavljati tiskana knjiga, so v teh stoletjih še vedno nastajali rokopisi. Ponekod se je njihovo število celo povečalo, saj je lahko bilo v njih zapisano tisto, kar v knjižni obliki zaradi tedanje cenzure nikakor ne bi moglo iziti. Rokopise, ki v nekaterih primerih obsegajo po 1000 strani, so spregledali tudi literarni zgodovinarji, ki so se posvetili predvsem knjižnim izdajam baročnega in razsvetljenskega obdobja. Ta bogata kulturna dediščina pa je zdaj dostopna tako strokovni kot širši laični javnosti. Na Inštitutu za slovensko literaturo in literarne vede Znanstveno raziskovalnega centra Slovenske akademije znanosti in umetnosti je namreč nastal spletni register digitaliziranih neznanih rokopisov slovenskega slovstva iz 17. in 18. stoletja. Gre za prvi digitalni register rokopisov v Sloveniji, tematsko usmerjen na rokopise v slovenskem jeziku med reformacijo in romantiko. Ker je ta čas rokopisna kultura obvladovala in zaznamovala vsaj tako kot knjižna, morda celo bolj, register odpira nov pogled na literarno in duhovno zgodovino Slovencev. V Jezikovnih pogovorih ponovno o neznanih rokopisih slovenskega slovstva 17. in 18. stoletja.
Gost oddaje je dr. Matija Ogrin, ki je vodil nastajanje spletnega registra.
Kako uvajati angleščino kot jezik akademskega poučevanja in raziskovanja? Kako vrednotiti pretok znanja v globalizirani znanosti in ohranitev jezikovne pestrosti? Do teh žgočih jezikovno-političnih vprašanj se je Evropska zveza državnih jezikovnih ustanov opredelila s Firenško resolucijo. O ugotovitvah in smernicah tega dokumenta smo se pogovarjali z dr. Simono Bergoč, vodjo Službe za slovenski jezik ministrstva za kulturo.
Znakovni jezik, ki ga uporabljajo gluhe osebe ni posnetek jezika, ampak je vrsta jezika. Ali obstaja samo en znakovni jezik ali pa ima vsaka država svojega? Kaj vse je mogoče izraziti s kretnjami? Kakšno dodatno pomensko bogastvo ima znakovni jezik za razliko od pisnega in govorjenega jezika? Odgovori na ta vprašanja v pogovoru z doktorico Špelo Vintar, vodjo projekta Signor, v okviru katerega je nastal prvi korpus slovenskega znakovnega jezika. Vir fotografije: www.sginzg
Medtem ko je vnos latinične pisave s tipkovnico razmeroma enostavno, so kitajske pismenke razvoj računalniške tehnologije zelo zapletle. Latinica ima približno toliko znakov, kot jih je na tipkovnici, kitajskih pismenk pa je več kot 90 tisoč. V zvezi s tem sta se na Kitajskem razvili dve smeri: ena je zaradi tehnološkega razvoja in pismenosti zagovarjala celo izkoreninjenje pismenk, druga pa je bila naklonjena prilagoditvi računalnikov kitajski pisavi. Kako je kitajska pisava zaznamovala razvoj računalniške tehnologije in kako sploh tipkajo Kitajci, smo se pogovarjali z doktorico Matejo Petrovčič s Katedre za sinologijo Filozofske fakultete v Ljubljani. Vir fotografije: phys.org
S poudarkom in premorom dajemo besedilom raznolike pomenske nianse. Na BBC-ju novinarji naredijo okrog 40 poudarkov na 100 besed, na televiziji Slovenija pa 26. Zanimive so tudi razlike pri tvorjenju premora med moškimi in ženskami. Moški premori so daljši, ženske pa naredijo premor pogosteje. Iz tega bi lahko sklepali, da so ženske pogosteje tiho, moški pa ostanejo več časa tiho, ko že utihnejo. Gost oddaje je bil Damjan Huber, ki je poudarku in premoru namenil doktorsko disertacijo. Na fotografiji je Damjan Huber, vir: uni-lj.si
Jezik Svetokriškega je naraven, globok, sočen, ljudski. Je radoživ in svoboden v zapisu. Konec 17. stoletja bi bil brez njega pust, 18. stoletje pa ne bi imelo tako začinjenega začetka. Pridiga Svetokriškega je pomenila začetek pripovedništva, bila pa je tudi vir različnih informacij, mogoče celo novic. Svetokriškega so osvetlili prof. dr. Marko Snoj in dr. Alenka Jelovšek z Inštituta za slovenski jezik Frana Ramovša ZRC SAZU ter zgodovinar prof. dr. France M. Dolinar. Slišali pa boste tudi pridige Svetokriškega, ki jih je interpretiral Jože Zupan. Vir fotografije: kraji.eu, spomenik v Vipavskem Križu
Misijonar Friderik Irenej Baraga velja za »Trubarja« severnoameriških Indijancev. Napisal je prvo slovnico in slovar za Indijance iz plemen Ótava in Očípva ter prvo škofovsko okrožnico v jeziku severnoameriških Indijancev sploh. Kot Prešernov in Slomškov sodobnik pa je sooblikoval tudi slovenski pripovedni jezik. O Baragovem jezikoslovnem delu smo se pogovarjali z jezikoslovko dr. Martino Orožen in arheologom dr. Markom Frelihom. Vir fotografije: skofija-novomesto.si
Romunska in slovenska kultura sta si tuji, manj znani kulturi. Romunski jezik je raziskoval Fran Miklošič, sicer pa med njima v preteklosti ni bilo kakšnih globljih stikov. V Romuniji tudi ni slovenske manjšine. To praznino je leta 1978 zapolnil Lektorat za slovenščino, ki danes deluje na Fakulteti za tuje jezike in književnosti na Univerzi v Bukarešti (Universitatea din Bucureşti, Facultatea de Limbi şi Literaturi Străine). Kakšne so posebnosti posredovanja slovenske kulture v Romuniji, smo se pogovarjali z učiteljem slovenščine na lektoratu v Bukarešti Boštjanom Božičem. Vir fotografije: adevarul.ro
Slovenci smo dobili sodobno slovnico svojega jezika kot deveti narod v Evropi, to pa dokazuje, da je bilo v 16. stoletju slovensko jezikoslovje zelo napredno. Zadnje letošnje Jezikovne pogovore namenjamo slovnici Adama Bohoriča Arcticae horulae succisivae (Proste zimske urice ), ki je izšla pred 430-leti. Avtor oddaje je dr. Kozma Ahačič, vodja Sekcije za zgodovino slovenskega jezika na Inštitutu za slovenski jezik Frana Ramovša ZRC SAZU. Na fotografiji kolorirani odtisi grbov treh dežel, Koroške, Štajerske in Kranjske, odtisnjeni za naslovno stranjo slovnice, vir: spletna stran Enciklopedije naravne in kulturne dediščine na Slovenskem.
Slovenska matica je bila pred 150-leti ustanovljena z namenom, da bi v slovenskem jeziku tiskala zahtevnejša dela, dvigovala raven izobraženosti in znanja ter ustvarjala slovensko terminologijo. V Jezikovnih pogovorih smo se vprašali, koliko je bil razvoj slovenskega jezika temeljni motiv za ustanovitev Slovenske matice, ki jo imenujejo tudi mati slovenskega naroda. Gost oddaje je BIL predsednik Milček Komelj. Z njim smo se še pogovarjali prihodnosti Slovenske matice v obdobju globalizacije in njenem nezavidljivem finančnem položaju.
»Slovenščino sem doživljal kot nekaj lepega, velikega in izrednega že od 3. razreda osnovne šole,« je dejal akademik dr. Jože Toporišič na Radiu Ljubljana leta 1970. Takrat je bil izredni profesor za slovenski knjižni jezik na Univerzi v Ljubljani, v oddaji pa je predstavil svojo dotedanjo znanstveno pot, delo v fonetičnem laboratoriju in kako mu je pisanje Slovenskega knjižnega jezika za 6 let prevzelo pretežni del ustvarjalne energije. Profesor Toporišič je večkrat sodeloval v oddaji Jezikovni pogovori. Na dan njegovega pogreba smo ponovili pogovor, ki ga je pripravil Ciril Stani, posnela ga je Gabriela Čepič, izvedla pa Breda Hieng. Vir fotografije: commons.wikimedia.org
Smučanje ni le del slovenske športne identitete, ampak tudi jezikovne. To dokazuje Slovenski smučarski slovar, ki sta ga izdala Inštitut za slovenski jezik Frana Ramovša in Smučarska zveza Slovenije. Gre za obsežno delo, kakršnega niti večji narodi, ki veljajo za smučarske velesile, nimajo. O nastajanju in njegovi vsebini z Ljudmilo Bokal, urednico slovarja, in z Alešem Gučkom, njegovim pobudnikom.
Na več kot petdesetih univerzah po svetu, kjer delujejo lektorati in potekajo študiji slovenščine, potekajo Svetovni dnevi slovenskega jezika. Gre za obsežen mednarodni kulturnopromocijski projekt, ki so ga pripravili v okviru programa Slovenščina na tujih univerzah Centra za slovenščino kot drugi ali tuji jezik pri Oddelku za slovenistiko Filozofske fakultete Univerze v Ljubljani. V Jezikovnih pogovorih smo poklicali v Peking in Budimpešto, o samem projektu pa smo se pogovarjali z Mojco Nidorfer Šiškovič.
Znakovni jezik, ki ga uporabljajo gluhe in naglušne osebe ni posnetek jezika, ampak je vrsta jezika. V preteklosti je bil prepovedan, gluhim osebam pa so celo vezali roke, da ne bi z njimi kretali. Ob prvem dnevu slovenskega znakovnega jezika, ki je v petek 14. novembra potekal pod motom Moje roke so moj jezik, smo osvetlili značilnosti tega jezika, se vprašali, kakšne so razlike pri znakovnem jeziku med različnimi narodi in kako hitro se ga da naučiti. Skoraj vsak človek naj bi že znal 500 kretenj. Vir fotografije: theguardian.com
Kakor ni dveh identičnih prstnih odtisov, tako tudi ni dveh enakih pisav. Kot navajajo grafologi, pisava odseva celotni psihofizični ustroj človeka. Na prvi pogled ta misel vzbuja strah, saj s podpisom pustimo svoje sledove na številnih javnih krajih. Verjetno pa le ni tako preprosto, da bi lahko razkrili najbolj skrite kotičke naše duše tudi ob podpisu dokumentov in besedil. Kaj resnično lahko izvemo iz pisave? V kolikšnem obsegu se je mogoče grafologije izučiti, smo vprašali avtorico knjige Skrivnosti pisave Jožico Leskovar in sodnega izvedenca za preiskovanje pisav Boruta Pogačnika. Vir fotografije: subscribe.ru
Prevajanje za filme opisujejo kot lovljenje ravnotežja na vrvi. Gre namreč za kompleksno prevajanje, ki ni omejeno le na prenos pisnega ali govorjenega besedila iz izhodiščnega v ciljni jezik. Podnapisi ali podnaslovi, kot jim tudi pravijo, ne morejo obstajati neodvisno, brez slike in zvočne podlage. Le skupaj z vidnimi, govornimi in zvočnimi dražljaji lahko ustvarijo razumljivost in užitek ob gledanju filma, ob tem pa morajo poskrbeti za to, da je napor pri procesiranju vseh informacij čim manjši. V Jezikovnih pogovorih smo se spraševali o strategijah filmskega prevajanja. Gostji sta bili prevajalki Ana Bohte in Barbara Müller. Na fotografiji primer napake v prevodu. Prevajalec je pri prevodu termina Silicon Valley uporabil Silikonska, namesto Silicijeva dolina. Vir: prevodialkemist.si
Na spletu je prosto dostopen nov slovarski portal Fran, ki ga avtorji imenujejo »google slovenskih slovarjev«. Uporaben je tako za zahtevnejše namene, kot so razlage znanstvenih izrazov, ali pa za preprostejše, kot je pomoč pri reševanju križanke. Fran obsega 20 slovarjev z več kot pol milijona slovarskih opisov, ki prikazujejo slovenščino od 16. stoletja do danes. Poleg tega vsebuje še dialektološki atlas, dve svetovalnici in je povezan z različnimi jezikovnimi zbirkami ter korpusi. O tem, kaj vse Fran zmore, smo se pogovarjali z njegovim urednikom dr. Kozmo Ahačičem z Inštituta za slovenski jezik Frana Ramovša ZRC SAZU. Vir fotografije: Vir fotografije: timeshighereducation.co.uk
Najnovejša izdaja Slovarja slovenskega knjižnega jezika združuje znanje več generacij jezikoslovcev. Od izdaje prve od petih knjig je minilo štiriinštirideset let; če bi ga pripravljal en sam človek, bi ga izdeloval 500 let oziroma skoraj milijon ur. V Jezikovnih pogovorih smo pogledali, kako so svoj slovar v najzgodnejših začetkih pripravljali Francozi, se vprašali, kako slovar skupaj z enciklopedijo in atlasom zaokrožuje vednost o Sloveniji in pregledali njegovo najnovejše besedje. Vir fotografije: Mladinska knjiga
Ob 80-letnici Slavističnega društva Slovenije smo se o pomembnejših mejnikih društva pogovarjali s prejšnjo predsednico dr. Božo Krakar Vogel in novo predsednico dr. Andrejo Žele. Med drugim smo se uzrli tudi v čas oblikovanja naše samostojne države, v katerem je odmevno vlogo odigrala društvena akcija slovenščina v javnosti. Vir fotografije: pixbay.com
Na letošnji lingvistični olimpijadi, ki je potekala v Pekingu, je Slovenija dobila srebrno medaljo. Priborila jo je Lara Jerman. V Jezikovnih pogovorih smo se s slovensko ekipo pogovarjali o tekmovanju na lingvistični olimpijadi, na kateri je odločilna sposobnost logičnega razumevanja sistema jezika. Na fotografiji slovenska ekipa na lingvistični olimpijadi v Pekingu: Lara Jerman (ŠC Rudolfa Maistra Kamnik), Teja Močnik (Škofijska klasična gimnazija), Vivian Mohr (II. gimnazija Maribor) in Uroš Prešern (Gimnazija Novo mesto). Uroš je prejel pohvalo. Vir: Osebni arhiv Lare Jerman
Ustanovitev lektorata za slovenski jezik na Karlovi univerzi v Pragi je bila v veliki meri odvisna od entuziazma Jožefa Skrbinška. Ko mu je Ministrstvo za uk in bogočastje pred sto leti izdalo potrdilo za poučevanje na praški univerzi, je postavilo tudi pogoj, da si poišče delovno mesto, od katerega bo lahko živel, ker mu ministrstvo plače ne more priskrbeti. Če sklepamo po njegovi narodni zavesti, je nalogo brez pomisleka sprejel. O delu tega zanimivega Slovenca, ki je med 1. svetovno vojno za ranjene slovenske vojake zbiral slovenske knjige, smo se pogovarjali z Andrejem Šurlo, učiteljem slovenskega jezika na Katedri za južnoslovanske in balkanistične študije na Filozofski fakulteti Karlove univerze v Pragi. Na fotografiji pečat Karlove univerze v Pragi, vir: Wikipedia
Neveljaven email naslov