Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Festivalska izvedba slavnega muzikala ni izpolnila pričakovanj
Svojo premiero je včeraj doživela sveža izvedba slavnega muzikala Chicago, ki jo je posebej za Festival Ljubljana ustvarila produkcijska skupina iz londonskega West Enda. Ljubljansko občinstvo se je bolj medlo odzivalo na sicer izredno priljubljene glasbeno-plesne točke zgodbe o čikaških morilkah.
Zgodba o Roxie Hart in Velmi Kelly, ki so jo navdahnile resnične zgodbe čikaških žensk, ki so hladnokrvno umorile svoje može ali ljubimce je ljubiteljem muzikala zelo dobro poznana. Po izredno uspešnih produkcijah na Broadwayu, West Endu ter hollywodski filmski različici tega plesno-pevskega spektakla so pričakovanja gledalcev upravičeno venomer zelo visoka. Tokratna produkcija priljubljenega muzikala pa občinstva ni uspela navdušiti, kljub številčni zasedbi glasbenikov na odru, ki je glede na akustično neugodne festivalske razmere kljub vsemu uspela pričarati čikaško jazzovsko vzdušje. Če je sicer opustošena scena še nakazovala kabarejsko vzdušje pa sta bili tako kostumografija, kakor tudi koreografija, pri tem neuspešni. Koreograf Mykal Rand je, kot je dejal, želel na svež način prikazati esenco izvirne produkcije, za katero je koreografijo ustvaril legendarni Bob Fosse, pri čemer naj bi največji navdih črpal iz glasbe. A igrivosti, zapeljivosti, dramatičnosti in avantgardnosti, ki jo ikonični songi narekujejo, ni bilo zaznati. Čutnost in erotičnost, s katero je Fosse prežel svojo koreografijo in ki je tako značilna za kabarejsko okolje se je popolnoma izgubila. Kljub solidni vokalni izvedbi in igralski prepričljivosti nekaterih posameznikov, pa tokratna produkcija muzikala Chicago ne dosega statusa pevsko-plesnega spektakla.
Festivalska izvedba slavnega muzikala ni izpolnila pričakovanj
Svojo premiero je včeraj doživela sveža izvedba slavnega muzikala Chicago, ki jo je posebej za Festival Ljubljana ustvarila produkcijska skupina iz londonskega West Enda. Ljubljansko občinstvo se je bolj medlo odzivalo na sicer izredno priljubljene glasbeno-plesne točke zgodbe o čikaških morilkah.
Zgodba o Roxie Hart in Velmi Kelly, ki so jo navdahnile resnične zgodbe čikaških žensk, ki so hladnokrvno umorile svoje može ali ljubimce je ljubiteljem muzikala zelo dobro poznana. Po izredno uspešnih produkcijah na Broadwayu, West Endu ter hollywodski filmski različici tega plesno-pevskega spektakla so pričakovanja gledalcev upravičeno venomer zelo visoka. Tokratna produkcija priljubljenega muzikala pa občinstva ni uspela navdušiti, kljub številčni zasedbi glasbenikov na odru, ki je glede na akustično neugodne festivalske razmere kljub vsemu uspela pričarati čikaško jazzovsko vzdušje. Če je sicer opustošena scena še nakazovala kabarejsko vzdušje pa sta bili tako kostumografija, kakor tudi koreografija, pri tem neuspešni. Koreograf Mykal Rand je, kot je dejal, želel na svež način prikazati esenco izvirne produkcije, za katero je koreografijo ustvaril legendarni Bob Fosse, pri čemer naj bi največji navdih črpal iz glasbe. A igrivosti, zapeljivosti, dramatičnosti in avantgardnosti, ki jo ikonični songi narekujejo, ni bilo zaznati. Čutnost in erotičnost, s katero je Fosse prežel svojo koreografijo in ki je tako značilna za kabarejsko okolje se je popolnoma izgubila. Kljub solidni vokalni izvedbi in igralski prepričljivosti nekaterih posameznikov, pa tokratna produkcija muzikala Chicago ne dosega statusa pevsko-plesnega spektakla.
Snežni leopard se tako zelo približa filmski popolnosti, da pokaže, da popolnega filma ni
Avtor recenzije: Marko Elsner Grošelj Bralca: Barbara Zupan in Jure Franko
Koncept in elementi izvedbe zapleta se močno opirajo na kultno uspešnico Matrica, vendar Vse povsod naenkrat zapelje zgodbo v bistveno bolj bizarne smeri
Predstava, ki izvablja čustva, nagovarja čutnost in blago zvoči v prostoru.
Avtorica recenzije: Marija Švajncer Bralca: Eva Longyka Marušič in Matjaž Romih
Avtorica recenzije: Ana Geršak Bralca: Jasna Rodošek in Aleksander Golja
SNG Drama Ljubljana in Festival Ljubljana / premiera: 29. maj 2022 Režija: Livija Pandur Prevajalec in avtor priredbe: Tibor Hrs Pandur Dramaturg: Tibor Hrs Pandur Scenograf: Sven Jonke Kostumograf: Leo Kulaš Svetovalka za gib: Sanja Nešković Peršin Glasba: Silence Oblikovanje svetlobe: Vesna Kolarec Glasbena vodja: Špela Ploj Peršuh Lektorica: Tatjana Stanič Asistentka dramaturga (študijsko): Brina Jenček Asistent kostumografa: Matic Veler Igrajo: Polona Juh, Sabina Kogovšek, Saša Pavlin Stošić, Gaja Filač, Ivana Percan Kodarin, Zala Hodnik, Urška Kastelic, Ana Plahutnik, Maria Shilkina Sinoči so na Peklenskem dvorišču ljubljanskih Križank premierno izvedli predstavo Penelopiada, uprizoritev drame ene najbolj uveljavljenih sodobnih pisateljic Margaret Atwood. Dramatizacija temelji na njenem istoimenskem romanu, kjer so v ospredje postavljeni lik Penelope in njenih dvanajst dekel, ki so v Homerjevem epu le bežno omenjene, v uprizoritvi Livije Pandur pa dobijo svoj polni subjektivni glas. Predstavo si je ogledal Rok Bozovičar. Foto: Aljoša Rebolj
Sinoči so na Peklenskem dvorišču ljubljanskih Križank premierno izvedli predstavo Penelopiada, uprizoritev drame ene najbolj uveljavljenih sodobnih pisateljic Margaret Atwood. Dramatizacija temelji na njenem istoimenskem romanu, kjer so v ospredje postavljeni lik Penelope in njenih dvanajst dekel, ki so v Homerjevem epu le bežno omenjene, v uprizoritvi Livije Pandur pa dobijo svoj polni subjektivni glas.
Arthur Schnitzler: Samotna pot Der einsame Wag, 1904 Prva slovenska uprizoritev Ustvarjalci Prevajalka Amalija Maček Režiser in scenograf Dorian Šilec Petek Dramaturginja Eva Mahkovec Kostumografka Tina Bonča Avtor glasbe Laren Polič Zdravič Lektorica Maja Cerar Oblikovalec svetlobe Boštjan Kos Oblikovalec zvoka Matija Zajc Nastopajo Jaka Lah, Tjaša Železnik, Matej Puc, Uroš Smolej, Nina Rakovec, Klara Kuk k. g., Domen Novak k. g. S prvo slovensko uprizoritvijo drame Samotna pot avstrijskega avtorja Arthurja Schnitzlerja so na Mali sceni Mestnega gledališča ljubljanskega sklenili sezono. Besedilo iz leta 1904 je prevedla Amalija Maček. Režiral je Dorian Šilec Petek. Nekaj vtisov je strnila Staša Grahek. Foto: Peter Giodani
Na velikem odru SNG Drame Ljubljana je bila premierno izvedena predstava Kabaret Kaspar hrvaške dramatičarke Tene Štivičić. Navdihnila jo je znana zgodba dečka Kasparja Hauserja, ki so ga v začetku 19. stoletja v Nemčiji našli v popolni izolaciji. Dramaturginja in prevajalka je Darja Dominkuš, pod režijo pa se podpisuje Marjan Nečak, ki Kasparja vidi predvsem kot metaforo današnje družbe.
Neveljaven email naslov