Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
avtor: Igor Harb
Lahkotne rešitve iz zaloge žanrskih stalnic, veliko humorja in zvrhan koš referenc na Cageeve filme
Nicolas Cage je eden najbolj slavnih igralcev svoje generacije, ki si je skozi natančno sto filmov prislužil tako salve aplavzov in nagrad za prelomna filmska dela kot tudi zasmehovanje zaradi palete obupnih vlog. V aktualnem filmu pa poskuša združiti oboje, ko igra Nicka Cagea, različico slavnega igralca, ki je po seriji neuspešnih filmov in ločitvi v finančni stiski. Tako sprejme povabilo skrivnostnega oboževalca in se za milijon dolarjev udeleži njegove zabave. S Javijem se kmalu odlično ujameta in bi postala najboljša prijatelja, če Cagea ne bi ustavila agenta Cie, ki je na lovu za Javijem, ker je mafijec in ga sumijo ugrabitve politikove hčerke. Lik Cagea se tako prelevi v like, ki jih je ta igral v filmih, in skuša postati pravi vohun, čeprav je povsem jasno, da je stopil v prevelike čevlje. Zgodba filma nato krmari med arhetipi o prijateljstvu in starševstvu na eni strani ter prepletom kriminalke z meta-komentarjem Cageevih filmov na drugi.
Filmu to nenavadno mešanico do neke mere uspe uravnotežiti in gledalcu ponudi tako kritiko neumnosti akcijskih klišejev kot tudi dejanske akcijske klišeje. Težava Neznosnega bremena ogromnega talenta je v tem, da bo vsakdo, ki ceni Cageeve filme, zelo hitro ugotovil, da je igralec tak film že posnel pred dvajsetimi leti. Prilagajanje je vrhunski film oskarjevcev Charlieja Kaufmana in Spika Jonesa, v katerem Nicolas Cage igra scenarista, ki skuša prirediti knjigo, in njegovega odštekanega brata dvojčka. Oba filma na novo izprašujeta koncept pripovedovanja zgodbe in žanrskih elementov, ki se nato tudi odvrtijo, in v obeh Cage igra dva lika v konfliktu. Tudi sama ideja slovitega igralca v zatonu kariere in v finančnih težavah, ki se mora spoprijeti s svojo hollywoodsko podobo, ni sveža. Bolj zanimivo jo je denimo izkoristil belgijski JCVD, v katerem se Jean Claude van Damme znajde na banki med ropom, kjer film sledi vzoru kultnega Pasjega popoldneva, nato pa se prelevi v metafizično introspekcijo zvezdništva in tako ustvarjene osebnosti.
Neznosno breme ogromnega talenta prav tako izpostavi ta vprašanja, a namesto poglobljenega vpogleda v človeka z razklano osebnostjo ponudi lahkotne rešitve iz zaloge žanrskih stalnic, veliko humorja in zvrhan koš referenc na Cageeve filme. Vse to je zelo zabavno, a ne gre spregledati zgrešene priložnosti. Nicolas Cage je z vlogami v Divjih v srcu, Mesečnica, Pokvarjenemu poročniku 2, Brez obraza, Mandy in seveda Prilagajanju ustvaril navdušujoče filmske junake in prikazal neverjeten igralski talent, ki je v tem filmu izkoriščen zgolj za trivialen humor.
avtor: Igor Harb
Lahkotne rešitve iz zaloge žanrskih stalnic, veliko humorja in zvrhan koš referenc na Cageeve filme
Nicolas Cage je eden najbolj slavnih igralcev svoje generacije, ki si je skozi natančno sto filmov prislužil tako salve aplavzov in nagrad za prelomna filmska dela kot tudi zasmehovanje zaradi palete obupnih vlog. V aktualnem filmu pa poskuša združiti oboje, ko igra Nicka Cagea, različico slavnega igralca, ki je po seriji neuspešnih filmov in ločitvi v finančni stiski. Tako sprejme povabilo skrivnostnega oboževalca in se za milijon dolarjev udeleži njegove zabave. S Javijem se kmalu odlično ujameta in bi postala najboljša prijatelja, če Cagea ne bi ustavila agenta Cie, ki je na lovu za Javijem, ker je mafijec in ga sumijo ugrabitve politikove hčerke. Lik Cagea se tako prelevi v like, ki jih je ta igral v filmih, in skuša postati pravi vohun, čeprav je povsem jasno, da je stopil v prevelike čevlje. Zgodba filma nato krmari med arhetipi o prijateljstvu in starševstvu na eni strani ter prepletom kriminalke z meta-komentarjem Cageevih filmov na drugi.
Filmu to nenavadno mešanico do neke mere uspe uravnotežiti in gledalcu ponudi tako kritiko neumnosti akcijskih klišejev kot tudi dejanske akcijske klišeje. Težava Neznosnega bremena ogromnega talenta je v tem, da bo vsakdo, ki ceni Cageeve filme, zelo hitro ugotovil, da je igralec tak film že posnel pred dvajsetimi leti. Prilagajanje je vrhunski film oskarjevcev Charlieja Kaufmana in Spika Jonesa, v katerem Nicolas Cage igra scenarista, ki skuša prirediti knjigo, in njegovega odštekanega brata dvojčka. Oba filma na novo izprašujeta koncept pripovedovanja zgodbe in žanrskih elementov, ki se nato tudi odvrtijo, in v obeh Cage igra dva lika v konfliktu. Tudi sama ideja slovitega igralca v zatonu kariere in v finančnih težavah, ki se mora spoprijeti s svojo hollywoodsko podobo, ni sveža. Bolj zanimivo jo je denimo izkoristil belgijski JCVD, v katerem se Jean Claude van Damme znajde na banki med ropom, kjer film sledi vzoru kultnega Pasjega popoldneva, nato pa se prelevi v metafizično introspekcijo zvezdništva in tako ustvarjene osebnosti.
Neznosno breme ogromnega talenta prav tako izpostavi ta vprašanja, a namesto poglobljenega vpogleda v človeka z razklano osebnostjo ponudi lahkotne rešitve iz zaloge žanrskih stalnic, veliko humorja in zvrhan koš referenc na Cageeve filme. Vse to je zelo zabavno, a ne gre spregledati zgrešene priložnosti. Nicolas Cage je z vlogami v Divjih v srcu, Mesečnica, Pokvarjenemu poročniku 2, Brez obraza, Mandy in seveda Prilagajanju ustvaril navdušujoče filmske junake in prikazal neverjeten igralski talent, ki je v tem filmu izkoriščen zgolj za trivialen humor.
Lutkovno gledališče Ljubljana Anja Štefan: Zajčkova hišica Premiera 10. maj 2018 Režiserka Martina Maurič Lazar Avtorica likovne podobe Hana Stupica Dramaturginja Jera Ivanc Avtor glasbe Milko Lazar Lutkovni tehnolog Žiga Lebar Oblikovalka svetlobe Maša Avsec V Lutkovnem gledališču Ljubljana so včeraj za najmlajše premierno uprizorili Lutkovno predstavo Zajčkova hišica, za katero so moči združili pravljičarka Anja Štefan, avtorica likovne podobe Hana Stupica, avtor glasbe Milko Lazar in režiserka Martina Maurič Lazar. Predstavo si je ogledala Magda Tušar. Foto: Jaka Varmuž http://www.lgl.si/si/predstave/vse-predstave/743-Zajckova-hisica#.WxZXBfmuxaQ
Lutkovno gledališče Maribor Polž na potepu na kitovem repu Po motivih slikanice Julie Donaldson in Axela Schefflerja Premiera 12. maj 2018, Velika dvorana LGM Prevajalec Milan Dekleva Režiserka Mateja Kokol Dramaturginja Nika Švab Avtor glasbe sz3 Oblikovalec odrskega giba sz3 Scenografka Natalija Juhart Oblikovalec zvoka Andi Gal Oblikovalec svetlobe Gašper Bohinec Igrajo Maksimiljan Dajčman, Metka Jurc,Tilen Kožamelj, Danilo Trstenjak, Dunja Zupanec V režiji Mateje Kokol so v Lutkovnem gledališču Maribor sinoči premierno uprizorili predstavo za otroke Polž na potepu na kitovem repu, nastalo po motivih slikanice angleških sodobnikov Julie Donaldson in Axela Schefflerja. Enourna predstava o pogumu, potovanju, prijateljstvu in skrbi za naš planet k ogledu vabi že malčke, sinoči pa si jo je v Veliki dvorani Lutkovnega gledališča Maribor ogledala tudi Simona Kopinšek. Foto Boštjan Lah https://www.lg-mb.si/predstave/polz-na-potepu-na-kitovem-repu/
Lutkovno gledališče Ljubljana Svetlana Makarovič: Sovica Oka Premiera 17. maj Veliki oder LGL Režiser Brane Vižintin Avtorica likovne podobe Suzi Bricelj Dramaturginja Nuša Kalanj Scenograf Damir Leventić Avtorja glasbe Svetlana Makarovič, Jože Šalej Lutkovni tehnolog Mitja Ritmanič Oblikovalec svetlobe Igor Remeta Igrajo Polonca Kores, Lovro Finžgar, Matevž Müller, Boštjan Sever k. g. NAPOVED: Ob 70-letnici Lutkovnega gledališča Ljubljana so sinoči premierno uprizorili Sovico Oko, znano pravljico Svetlane Makarovič, v režiji Braneta Vižintina. Marionetno predstavo si je ogledala tudi Simona Kopinšek. Foto Jaka Varmuž http://www.lgl.si/si/predstave/vse-predstave/739-Sovica-Oka#.WxZhKvmuxaQ
Sinoči se je z nastopom skupine Čompe na ploščadi pred ljubljansko Dramo končal peti Drama festival. Pred tem je bila v Mali drami premiera – monodrama Polone Vetrih z naslovom Ne pozabite na rože. Spremljala jo je čelistka Lara Bešić, predstavo je režirala Ivana Djilas ob dramaturgiji Ane Duša. Avtor glasbe je Boštjan Gombač, lektorica Tatjana Stanič. Na premieri in krstni izvedbi je bila tudi Tadeja Krečič. Scenografinja Sara Slivnik je za igralsko izpoved Polone Vetrih oblikovala trikotni prostor, ki ga v ozadju zamejujeta črna stena z odprtimi vrati, skozi katere vdira na prizorišče kup šopkov rož, ter transparentnim črnim ogrodjem. Skozenj Vetrihova na prizorišče pride in odide, da pove svojo življenjsko zgodbo dramske igralke, ki se vmešča k vsem bolj ali manj tragičnim usodam igralcev, tudi tistih, ki jih imamo danes za ikone. Rože iz naslova (tudi igralka je oblečena v rožasto obleko kostumografinje Jelene Proković) so tisti simbolni element, ki pomenijo za igralko potrditev, občudovanje, pohvalo, pozornost, občutek slave in smisla ustvarjanja. So nekaj konkretno otipljivega, ko zastor pade in predstave ni več in govorijo o tem, da je bila. Polona Vetrih, sicer upokojenka, a še vedno v dobri kondiciji, pripoveduje z veliko mero samoironije, pa mogoče le s senco grenkobe, o temeljni tragiki igralskega poklica, ki je čudovit na mnogo načinov, hkrati pa težak. Usoden celo. Zapisan v deklico, ki recitira na »kolm kišti« in hoče k cirkusu, tako kot še prenekatera druga igralka pred njo. V spominih na velika imena slovenskega odra, s katerimi je Polona Vetrih nastopala, pa tistih, ki jih pozna prek zapisov, z veliko mero humorja prehaja v svoji predstavi od ranih let do upokojitve, s katero nima kaj početi. Igralci vendar umirajo na odru! Stoje. Ne pozabite na rože je predstava, ki ob ironični avtobiografskosti tako v besedilu kot v interpretaciji kaže, kdo Polona Vetrih je in kako vidi samo sebe. In kar bo verjetno želel videti še marsikateri gledalec.
Sinoči se je začel peti Drama festival s predstavo Grobnica za Borisa Davidovića novosadskega gledališča na velikem odru, v Mali drami pa je bila premiera in krstna uprizoritev. Gledali smo dramo Deklica s strunami Marjana Néčaka in Maje Hrgović. Predstava je nastala v koprodukciji z Moving Music Theatre iz Bitole in je na repertoarju prihodnje sezone v Mali drami. Predstavo si je ogledala Tadeja Krečič. »Skladatelj Marjan Nečak, sicer zaposlen v Narodnem gledališču v Bitoli, podpisuje tudi avtorstvo glasbe in scenografijo, med tem ko je verze napisala Ana Bunteska, celoto pa prevedla Darja Dominkuš in bila tudi dramaturginja predstave. Deklica s strunami je drama, ki s prvo besedo, ki jo slišimo z odra, brez okolišenja postavi pred gledalca osnovno temo: problem, ki je sodoben in žgoč, nikakor pa ne nov ali nepoznan: tujstvo in iskanje boljšega življenja daleč od doma. Za deklico, nadarjeno violinistko, je bil dom prostor pomanjkanja in egoističnega očeta, cilj potovanja z vlakom pa je zahodna Evropa, prepredena z železniškimi tiri, vendar tudi z mejami, ksenofobijo, birokratskimi omejitvami, poniževanji. Na temnem odru gledamo ves čas predstave Barbaro Cerar, nesrečno večno popotnico, ki se bori, morda bolj kot s sedanjo eksistenčno stisko, s preteklostjo, v kateri ima osrednjo vlogo oče - Uroš Fürst. Njeno ahasferstvo podčrtuje video posnetek z železniških postaj in ulic evropskih mest, kjer deklica s strunami igra mimoidočim in tako tudi ostari. Gledamo torej življenje violinistke, ki je preplet sedanjosti in preteklosti, doma in tujine ter različnih jezikov, osmišlja pa ga predvsem glasba. In ta v veliki meri napolnjuje tudi predstavo. Uglasbeno poezijo Ane Bunteske interpretirata protagonista, tako, da lahko Deklico s strunami opredelimo kot dramsko predstavo z vložki različnih sodobnih glasbenih zvrsti.«
Kolektiv Nova pošta: Male kraje Produkcija: Slovensko mladinsko gledališče in Maska, Ljubljana Premiera: 24.5.2018 V okviru projekta Nova pošta, ki ga soustvarjata Slovensko mladinsko gledališče in zavod Maska, Ljubljana, sokot zadnjo etapo uprizorili predstavo z naslovom Male kraje. V duhu eksperimenta so se gledalci z igralskim kolektivom srečali v študijski sobi Stare pošte. Med gledalci je bila tudi Petra Tanko.
Giuseppe Verdi: Macbeth Premiera: 17.05.2018, SNG Opera in balet Ljubljana 1. ponovitev: 18.05.2018, SNG Opera in balet Ljubljana Ocena iz oddaje Glasbeni utrip Na odru ljubljanske opere so prejšnji četrtek uprizorili Verdijevega »Macbetha« – četrto, zadnjo premiero v letošnji sezoni. Po besedah režiserja Jerneja Lorencija sta Shakespearjeva tragedija in Verdijeva glasba podobni »vlaku smrti«, saj »kot družba preveč zlahka nasedemo floskulam in populizmom, v nas je še preveč škodoželjnih in maščevalnih nagonov«. Komentar po četrtkovi premieri in petkovi ponovitveni predstavi je pripravil Dejan Juravić. Slika: SNG opera in balet Ljubljana/Darja Štravs Tisu
Mestno gledališče ljubljansko Barbara Zemljič Praznina spomina Gledališka kriminalna nadaljevanka Krstna uprizoritev Premiera 14. in 15. maj 2018 Režija Nina Šorak Dramaturgija Urša Adamič Scenografija Lenka Đorojević Kostumografija Tina Pavlović Avtorica videa Pila Rusjan Avtor glasbe Laren Polič Zdravič Nastopajo Jette Ostan Vejrup, Lotos Vincenc Šparovec, Jožef Ropoša, Gaber K. Trseglav, Bernarda Oman, Boris Ostan, Ana Dolinar Horvat, Mojca Funkl, Primož Pirnat, Maruša Majer k. g. Po lanskih Vranjih vratih Nejca Gazvode so v Mestnem gledališču ljubljanskem letos avtorstvo kriminalne serije zaupali Barbari Zemljič. V Praznini spomina se na mali sceni v štirih delih odvije kriminalna zgodba o minulem in sedanjih zločinih; v njej nastopa deseterica igralcev, režijo podpisuje Nina Šorak. Serijo si je v dveh večerih ogledala Staša Grahek. foto Peter Giodani
Mestno gledališče ljubljansko Drago Ivanuša Orlando Po motivih istoimenskega romana Virginie Woolf Krstna uprizoritev Premiera 25. april 2018 Avtor glasbe Drago Ivanuša Režiserka Barbara Hieng Samobor Dramaturginja Eva Mahkovic Scenograf Darjan Mihajlović Cerar Kostumograf Uroš Belantič Koreografka Anja Möderndorfer Lektorica Maja Cerar Oblikovalka maske Barbara Pavlin Oblikovalec svetlobe Andrej Koležnik Korepetitorja Jože Šalej in Ana Erčulj Nastopajo Matic Lukšič, Iva Krajnc Bagola, Nataša Tič Ralijan, Lado Bizovičar k. g., Tomo Tomšič k. g., Sebastian Cavazza, Jaka Lah, Ajda Smrekar, Lena Hribar, Eva Stražar k. g., Robert Korošec k. g., Matej Zemljič k. g., Drago Ivanuša / Jože Šalej V Mestnem gledališču ljubljanskem so premierno uprizorili muzikal Orlando, izvirno slovensko delo, ki ga je skladatelj Drago Ivanuša ustvaril na podlagi istoimenskega romana Virginie Woolf. Več Anamarija Štukelj Cusma. Foto Peter Giodani
Lutkovno gledališče Ljubljana Ned Glasier, Emily Lim in Company Three Vihar v glavi Premiera 24.4.2018 Prevod in priredba Primož Ekart, Ana Duša, skupina Vihar v glavi Režija Primož Ekart Dramaturgija Ana Duša Igrajo Jaka Babič, Neža Dvorščak, Matic Eržen, Nace Korošec, Julita Kropec, Tilen Lajevec, Ana Logar, Aja Markovič, Ronja Matijevec Jerman, Maks Mihajlović, Jon Napotnik, Sergej Osterc, Urška Pečevnik, Ana Pribošič, Alica Ela Rogelj, Aleksandra Staroveški, Svit Stefanija Scenografija Damir Leventić Kostumografija Maja Mirković Koreografija Sebastjan Starič Avtorska glasba Koala Voice V Lutkovnem gledališču Ljubljana je sinoči 17 mladostnikov premierno uprizorilo gledališko avanturo Vihar v glavi, ki je sicer nastala tudi po gledališki zamisli najstnikov londonske gledališke skupine ter na podlagi znanstvenih dognanj o razvoju in delovanju možganov. Sinočnja predstava, ki jo je režiral Primož Ekart, dramaturginja pa je bila Ana Duša, pa je spregovorila iz prepleta besedil življenj tukajšnjih mladostnikov. Magda Tušar. foto Matej Povše
Drama SNG Ljubljana Anton Tomaž Linhart Ta veseli dan ali Matiček se ženi Premiera 26.4.2018 Režiser Janusz Kica Dramaturginja Mojca Kranjc Scenografinja Karin Fritz Kostumografinja Bjanka Adžić Ursulov Skladatelj Kyrre Kvam Oblikovalec svetlobe Aleš Vrhovec Nastopajo Marko Mandić, Polona Juh, Gregor Baković, Nina Ivanišin, Nik Škrlec, Igor Samobor, Ivo Ban, Bojan Emeršič, Eva Jesenovec, Rok Vihar, Zvone Hribar, Sabina Kogovšek, Lucija Harum V ljubljanski Drami je bila sinoči premiera komedije Ta veseli dan ali Matiček se ženi v režiji Janusza Kice. Z delom Antona Tomaža Linharta so sklenili jubilejno sezono ob 150. obletnici Dramatičnega društva v Ljubljani. Nova uprizoritev Matička med drugim priča o kondiciji osrednjega slovenskega gledališča, namigne pa tudi o tem, kdo in kaj znamo biti Slovenci na »ta veseli dan«. Nekaj misli po premieri je strnil Dušan Rogelj. Foto Peter Uhan
Neveljaven email naslov