Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
No, zdaj vsaj poznamo razmerje med ceno okolja in številom delovnih mest: 3 tisoč delovnih mest za 100 hektarjev zemlje. Da ne bo kdo mislil, da so nekatere stvari neprecenljive, za pravo ceno se vse proda, tudi sveto slovensko zemljo, pa če ekologi skačejo do ozonske luknje in še čez. Magninih 400 šihtov je pač premalo.
Danes vse politične stranke nadvse skrbijo za varovanje okolja, a na naslednjih volitvah bi se veljalo spomniti, katere med njimi so glasno podpirale Donalda Trumpa, človeka, ki je varovanju okolja pokazal sredinec.
No, zdaj vsaj poznamo razmerje med ceno okolja in številom delovnih mest: 3 tisoč delovnih mest za 100 hektarjev zemlje. Da ne bo kdo mislil, da so nekatere stvari neprecenljive, za pravo ceno se vse proda, tudi sveto slovensko zemljo, pa če ekologi skačejo do ozonske luknje in še čez. Magninih 400 šihtov je pač premalo.
Danes vse politične stranke nadvse skrbijo za varovanje okolja, a na naslednjih volitvah bi se veljalo spomniti, katere med njimi so glasno podpirale Donalda Trumpa, človeka, ki je varovanju okolja pokazal sredinec.
916 epizod
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
No, zdaj vsaj poznamo razmerje med ceno okolja in številom delovnih mest: 3 tisoč delovnih mest za 100 hektarjev zemlje. Da ne bo kdo mislil, da so nekatere stvari neprecenljive, za pravo ceno se vse proda, tudi sveto slovensko zemljo, pa če ekologi skačejo do ozonske luknje in še čez. Magninih 400 šihtov je pač premalo.
Danes vse politične stranke nadvse skrbijo za varovanje okolja, a na naslednjih volitvah bi se veljalo spomniti, katere med njimi so glasno podpirale Donalda Trumpa, človeka, ki je varovanju okolja pokazal sredinec.
No, zdaj vsaj poznamo razmerje med ceno okolja in številom delovnih mest: 3 tisoč delovnih mest za 100 hektarjev zemlje. Da ne bo kdo mislil, da so nekatere stvari neprecenljive, za pravo ceno se vse proda, tudi sveto slovensko zemljo, pa če ekologi skačejo do ozonske luknje in še čez. Magninih 400 šihtov je pač premalo.
Danes vse politične stranke nadvse skrbijo za varovanje okolja, a na naslednjih volitvah bi se veljalo spomniti, katere med njimi so glasno podpirale Donalda Trumpa, človeka, ki je varovanju okolja pokazal sredinec.
V šolskih in poslanskih klopeh je spet živ-žav. Malo z maskami in ukrepi, malo pa ne. Čeprav je uradno epidemije konec, konca koronaukrepov še ni na vidiku. Pravzaprav se zdi, da je kriza le na področjih, kjer je tako lažje in bolj priročno.
Potem ko smo prvi najavili konec epidemije, bi lahko nastopil tudi čas za umiritev. A te so bili po dveh turbulentnih mesecih kroženja koronavirusa in nove vlade deležni le v vladni koaliciji, kjer so strnili vrste in ugotovili, da so bile vse špekulacije o rekonstrukciji vlade in odstavljanju ministrov odveč. Državljani pa duševni mir še iščemo vsak na svoj način. Nekaj tisoč jih denimo ob petkih kolesari po ulicah in trgih slovenskih mest ter na ta način neguje svoje dobro počutje. Da ne izgubimo moralnega kompasa, nam k sreči predsednik vlade nenehno sporoča, kaj je prav in kaj narobe. Zato verjamemo, da bomo tudi državljani kmalu deležni pomiritve in sprostitve, denimo v slovenskih turističnih biserih, kjer bomo lahko izkoristili velikodušno podarjene turistične bone … za katere bo vlada naposled račun poravnala z našim denarjem. Centrifugo vrti Aleš Kocjan.
V loncu poleg tistega, v katerem se že 30 let kuha žaba, se 30 let kuha tudi mula. In kdor je morebiti mislil, da se bo mula skuhala prej kot žaba, prav veliko o razmerah v Sloveniji ne ve. Centrifugo vrti Tadej Košmrlj.
Treba je priznati, da je tale zadnji teden, čeprav se je začel delavsko praznično, prinesel več novega v naše opustošeno življenje - kot prej ves mesec. Več pa v tokratni Centrifugi na Valu 202. Teden je opral Damjan Zorc.
Vsi očitki novinarjem o nepravilnostih, nedemokratičnosti, negospodarnosti in o mastnem služenju oziroma vojnem dobičkarstvu so do zdaj vedno doživeli ostre protinapade tako vodilnih kot njihovih privržencev, resničnih in namišljenih. Zdaj so postali realnost. Teden komentira Gašper Andrinek.
Kar malo utrujeni smo že od govorjenja o koronavirusu. Papež Frančišek je v velikonočnem nagovoru še posebej omenil mrtve, njihove svojce, bolne in požrtvovalno zdravstveno osebje, ki se bori s koronavirusom. Morda se zadeve že malo premikajo na bolje, a treba bo še potrpeti. V soboto pa je dotrpel priljubljeni upokojeni ljubljanski nadškof Alojz Uran.
Epidemija se, upamo, počasi umirja, vlada pa že z vso silo odpira ideološke fronte. Se še spomnite zagotovil, da bo ta vlada morala stati na vsebini, ne na ideološkem izključevanju?! Mesec po tem Urad vlade za komuniciranje že piše depešo, ki se tri desetletja po prvih večstrankarskih volitvah še vedno vrti okrog večne teme največje politične stranke – mrež nekdanjega komunističnega režima. Kot da bi se del politične elite zataknil nekje v času, času, iz katerega izhaja sam. Tarča depeše so mediji, v prvi vrsti z javnim servisom, katerega oddajo pravkar poslušate. Centrifugo vrti Gorazd Rečnik.
Vsi si prizadevamo, da bi z upoštevanjem navodil strokovnjakov, ukrepov za zajezitev širjenja tega nevidnega sovražnika z imenom COVID 19, ostali negativni. Zdravi torej. Ampak v teh prizadevanjih, mogoče tudi zaradi samoosamitve, ki po začetni družinski idili že prinaša številna trenja, ne smemo pozabiti, da ostati negativen velja samo v boju proti koronavirusu – in da bomo lažje virusno negativni, če bomo človeško pozitivni. Centrifugo vrti Aleš Smrekar.
Drugi teden epidemije covid 19 preživljamo na bojnih črtah – na prvi so tisti, ki se borijo za življenja, na drugi smo državljani v izolaciji. Vlada skuša z dvema milijardama evrov povrniti zaupanje gospodarstva in ljudi, ki ne vedo, od česa bodo živeli. Petkovo centrifugo vrti Tanja Starič.
Za nami je prvi teden drugačnega življenja. Poteka po scenariju, ki se ga ne bi sramovali niti največji avtorji znanstvene fantastike. Legendarni Miki Muster je leta 1971 objavil strip z naslovom Skok v prihodnost. Zvitorepec, Trdonja in Lakotnik potujejo v leto 2020, v katerem ljudje nosijo maske. Oziroma upajo, da jih bodo lahko. Načeloma bi morali v času koronavirusa vladi zaupati, da dela najbolje za državljane. In da nima drugih motivov. A normalno je, da smo do nje tudi kritični. Poleg tega ima nova vladna ekipa v izrednih razmerah tudi težave s komunikacijo. Do določene mere je to razumljivo in vredno tolerance, a zdrsi niso samo organizacijske in situacijske narave. V novih razmerah so na veliki preizkušnji vsi odnosi, od tistih zasebnih do najširših družbenih. A življenje teče naprej. Tudi s svojimi človeški usodami. Poslovil se je legendarni slovenski igralec Peter Musevski, eden največjih originalov slovenskega filma. Avtor: Luka Hvalc
Leto 2020 bo eno tistih let, ki si ga bomo na planetu zapisali v kolektivni spomin in zgodovino. Po dolgih letih, celo stoletjih, smo soočeni z epidemijo globalnih razsežnosti, katere posledice so zelo nepredvidljive, a kot kaže ob ustreznih ukrepih vseeno obvladljive. Ali premoremo dovolj empatije, solidarnosti in samodiscipline, da pomagamo pri naporih za zajezitev virusa? Kaj pa tisti, ki prevzemajo krmilo države – imajo dovolj politične modrosti in zrelosti, da ne bodo podlegli skušnjavi in izredne razmere izkoristili za dosego do zdaj neuresničenih političnih ciljev in projektov?
Živimo v časih, ki bodo zagotovo spremenili dinamiko naših življenj, in v katerih bo še kako prav prišlo razumevanje latinskega pregovora, da je več vredno premišljeno delati kot razburjeno misliti. Tedenski komentar dogodkov je pripravila Nataša Mulec.
Kako bi ljudje še lahko zaupali državnim institucijam, tudi če jih, vsaj nekatere, vodijo strokovnjaki, če pa iz tedna v teden, na vsakem koraku izgubljajo vero v iskrenost politike. Skupaj z maskami so v torek pri nas padle tudi mnoge, pred zadnjimi volitvami izrečene besede. Pravijo, da nesreča nikoli ne pride sama – za Covidom-19 bo prišla še nova, 14. slovenska vlada. Komentar dogodkov tedna je pripravil Aleš Smrekar.
Smo se od prejšnje Petkove centrifuge česa naučili? Še vedno smo polni morebitnih koalicij, domnevnih kriz in strašnih epidemij. Tedenski komentar dogodkov je pripravil Damjan Zorc.
Infodemija je epidemija informacij in dezinformacij, ki so namenjene ustvarjanju panike. Komentar dogodkov tedna je pripravil Gorazd Rečnik.
Panika, ki je zajela svet zaradi tujih in domačih epidemij gripe, bi morala v resnici biti manjša, saj je epidemija sovraštva veliko bolj nevarna in bi se morali nanjo odzvati resneje. Teden komentira Gašper Andrinek.
V naslednjih dneh bomo prav gotovo slišali marsikaj o tem, kako bodo prihodnji "najboljši prijatelji" delali za dobro ljudi in kako bodo izpolnili tudi tista pričakovanja, ki jih premier Šarec le s 13 zanesljivimi poslanci in ostalimi nezanesljivimi koalicijskimi "best frendi" pač ni zmogel. Toda; kaj če so vsi morebitni bodoči best frendi začeli prehitro sklepati račune brez glavnega krčmarja Janeza? Kaj če se Janezu v resnici ne ljubi prevzeti oblasti?
Kaj se dogaja? Smo varni? “To vam lahko zagotovim. Državljani so varni,” odgovarja višji kriminalistični inšpektor Taras Birsa v petem delu slovenske nadaljevanke Jezero, kar nas je po burnem dogajanju v hotelski sobi in na sobotnem kongresu Desusa vsaj malo pomirilo.
Teden je bil kot vsak poln človeški napak. A nekatere so bolj usodne kot druge. Iranski človeški napaki je gotovo pripomogel tudi sistem, v katerem je lojalnost pred strokovnostjo. Iranski režim se je posul s pepelom in napovedal kaznovanje odgovornih za sestrelitev. Ubitih v tragični nesreči pa nobeno prevzemanje odgovornosti seveda ne bo vrnilo v življenje. Napaka Irana, v katerem so ves teden potekali protesti, je bila, da ob napadu na iraško oporišče ni zaprl zračnega prostora, pa tudi začetno zanikanje in zavračanje krivde za sestrelitev ukrajinskega potniškega letala. Večjo odgovornost bi morali prevzeti tisti, ki ne da napak ne delajo, ampak jih ne priznavajo. A nezmotljive najdemo po vsem svetu.
Neveljaven email naslov