Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Diana Dajčman in Katrin Žnidarčič razlagata, zakaj so mladi bitko za okolje prevzeli na svoja pleča, kdo jih podpira in kdo pri tem ovira. Kako se zoperstaviti apatiji ob katastrofičnih okoljskih napovedih in kako se boriti za boljši svet, da pri tem ne izgoriš? Kdaj se v mlade naseli nemir, celo krivda in čemu bi se za boljši svet bili pripravljeni odpovedati?
Zakaj se mladi bojujejo za vodo, kupujejo oblačila iz druge roke in pridelujejo svojo zelenjavo? Kako se počutijo, ko ne zmorejo slediti okoljskim priporočilom in se 'pregrešijo'? So odgovorni res samo posamezniki?
Diana Dajčman in Katrin Žnidarčič razlagata, zakaj so mladi bitko za okolje prevzeli na svoja pleča, kdo jih podpira in kdo pri tem ovira. Kako se upreti apatiji ob katastrofičnih okoljskih napovedih in kako se boriti za boljši svet, da pri tem ne izgoriš? Kdaj se v mlade naseli nemir, celo krivda in čemu bi se bili za boljši svet pripravljeni odpovedati?
"Zakaj se borimo? Ker nam drugega ne preostane. Ko izumre neka vrsta, več ne bo magično oživela, ko onesnažimo vodo, bomo za čiščenje porabili več sredstev, kakor bi jih, če bi jo čuvali. Nekaj jeze čutim do vseh, ki imajo kdaj kakšno ignorantsko izjavo, na primer: vi mladi niste nič aktivistični. Drugače je, če ti že v osnovni šoli govorijo, da čez dvajset let pri tem tempu ne bomo imeli več tega in tega. Upiramo se na subtilen način, skozi humor, meme, glasbo, umetnost. Ampak ja, na neki točki je dovolj. Bi rekla bolj kot jeza na pretekle generacije je jeza na posameznike, ki zavajajo in lažejo. Mislim, da je naveza do narave močna, zato te osebno boli, da ti jo nekdo odvzema, požira. To je zelo osebna bolečina za marsikoga. Ko pa o tem govoriš tako čustveno, te lahko spet nekdo napade, da ne razumeš." – Diana Dajčman
"Ta odnos, da bo nekdo drug, nas je pripeljal tako daleč. Zdi se mi fino, da smo ujeli ta trenutek in vzeli stvari v svoje roke. Normalno bi moralo biti, da te ni strah spregovoriti, še posebno ko imaš veliko potrditev, da imaš prav, da razmišljaš v pravi smeri. Se pa tudi jaz sprašujem, kako mladi sploh najdemo energijo za bitko za okolje, saj vse počnemo prostovoljno. Tudi rezultati niso zagotovljeni. Življenje že samo po sebi ni enostavno, to je morda še dodaten stres, v tem zadnjem letu pa je bitka za okolje zahtevala od nas še veliko več energije. Ta boj je od politike odvisen le toliko, kolikor nam ga politika otežuje. Dejstvo pa je, da se ne moremo ukvarjati samo z okoljevarstvom, ker se stvari prepletajo, pogledati moramo širšo sliko. Niti malo me ne bi motilo, če bi s politiki stopili skupaj, a v tem trenutku tega ne vidim kot neko realno možnost. Seveda tudi sama nisem popolna, ker je, menim, nemogoče, da si stoodstotno ekološko ozaveščen, da ne boš nikoli ničemur na noben način škodil." – Katrin Žnidarčič
56 epizod
O čem razmišljajo mladi? Kako živijo? Kako preživijo? Kdo jih nagovarja in kdo ignorira? S študenti in dijaki razpravljamo o življenju v rožnati dolini.
Diana Dajčman in Katrin Žnidarčič razlagata, zakaj so mladi bitko za okolje prevzeli na svoja pleča, kdo jih podpira in kdo pri tem ovira. Kako se zoperstaviti apatiji ob katastrofičnih okoljskih napovedih in kako se boriti za boljši svet, da pri tem ne izgoriš? Kdaj se v mlade naseli nemir, celo krivda in čemu bi se za boljši svet bili pripravljeni odpovedati?
Zakaj se mladi bojujejo za vodo, kupujejo oblačila iz druge roke in pridelujejo svojo zelenjavo? Kako se počutijo, ko ne zmorejo slediti okoljskim priporočilom in se 'pregrešijo'? So odgovorni res samo posamezniki?
Diana Dajčman in Katrin Žnidarčič razlagata, zakaj so mladi bitko za okolje prevzeli na svoja pleča, kdo jih podpira in kdo pri tem ovira. Kako se upreti apatiji ob katastrofičnih okoljskih napovedih in kako se boriti za boljši svet, da pri tem ne izgoriš? Kdaj se v mlade naseli nemir, celo krivda in čemu bi se bili za boljši svet pripravljeni odpovedati?
"Zakaj se borimo? Ker nam drugega ne preostane. Ko izumre neka vrsta, več ne bo magično oživela, ko onesnažimo vodo, bomo za čiščenje porabili več sredstev, kakor bi jih, če bi jo čuvali. Nekaj jeze čutim do vseh, ki imajo kdaj kakšno ignorantsko izjavo, na primer: vi mladi niste nič aktivistični. Drugače je, če ti že v osnovni šoli govorijo, da čez dvajset let pri tem tempu ne bomo imeli več tega in tega. Upiramo se na subtilen način, skozi humor, meme, glasbo, umetnost. Ampak ja, na neki točki je dovolj. Bi rekla bolj kot jeza na pretekle generacije je jeza na posameznike, ki zavajajo in lažejo. Mislim, da je naveza do narave močna, zato te osebno boli, da ti jo nekdo odvzema, požira. To je zelo osebna bolečina za marsikoga. Ko pa o tem govoriš tako čustveno, te lahko spet nekdo napade, da ne razumeš." – Diana Dajčman
"Ta odnos, da bo nekdo drug, nas je pripeljal tako daleč. Zdi se mi fino, da smo ujeli ta trenutek in vzeli stvari v svoje roke. Normalno bi moralo biti, da te ni strah spregovoriti, še posebno ko imaš veliko potrditev, da imaš prav, da razmišljaš v pravi smeri. Se pa tudi jaz sprašujem, kako mladi sploh najdemo energijo za bitko za okolje, saj vse počnemo prostovoljno. Tudi rezultati niso zagotovljeni. Življenje že samo po sebi ni enostavno, to je morda še dodaten stres, v tem zadnjem letu pa je bitka za okolje zahtevala od nas še veliko več energije. Ta boj je od politike odvisen le toliko, kolikor nam ga politika otežuje. Dejstvo pa je, da se ne moremo ukvarjati samo z okoljevarstvom, ker se stvari prepletajo, pogledati moramo širšo sliko. Niti malo me ne bi motilo, če bi s politiki stopili skupaj, a v tem trenutku tega ne vidim kot neko realno možnost. Seveda tudi sama nisem popolna, ker je, menim, nemogoče, da si stoodstotno ekološko ozaveščen, da ne boš nikoli ničemur na noben način škodil." – Katrin Žnidarčič
Od kod mladi umetniki črpajo energijo, moč in sredstva za ustvarjanje, čeprav so gledališča, kinematografi in koncertne dvorane zaprti? Kakšno podporo, če, uživajo od pristojnega ministrstva in organizacij? Kako ocenjujejo delo pristojnih na področju kulture in zakaj se vrstijo protesti ter javna pisma? Bodo šli pobirat krompir? Nika Korenjak, Domen Bohte in Urban Kuntarič so si enotnega mnenja, da je trenutna politika politika nekulture.
Kakšne družinske vezi imajo mladi in kako si predstavljajo načrtovanje svoje družine? Kaj jim pomeni in predstavlja družina? Kdo se lahko o njej odloča?
Kakšno je duševno stanje mladih v času zaprtja javnega življenja? Kako se spopadajo z morebitnimi duševnimi stiskami v koronakrizi? Kako ocenjujejo komunikacijo ukrepov in nagovarjanje mladih s strani odločevalcev? Komu se lahko zaupajo? Sproščajo frustracije tudi s kršitvijo vladnih ukrepov ali jim sledijo in jih spoštujejo? O tem razpravljajo Tadej Jezernik, Sanja Zupančič in Klara Jurečič.
Kakšnega človeka naj bi oblikoval izobraževalni sistem in kakšna znanja bi mu moral posredovati? Zakaj se je v koronačasu povečalu zaupanje javnosti v šolstvo? So svoj odnos do znanja ali izobraževanja mladi v zadnjih mesecih prevprašali ali spremenili? Zakaj se dogaja, da v javnem prostoru znanost interpretirajo neznanstveniki, celo vplivneži, ki kradejo debato medijem in strokovnjakom? Kdo širi teorije zarote in kdo jim verjame? Bi se z njimi morali ukvarjati ali jih tako le legitimiramo? Kakšne posledice nosimo kot družba zaradi dvoma v znanost, celo zanikanja znanstvenih dognanj?
Kakšen odnos imajo mladi do države, domovine, Slovenije? Kako gledajo na politično udejstvovanje in odločanje? Kako preseči delitve in zakaj si želijo živeti v socialni državi? Kakšen odnos imajo državniki do mladih? Sogovorniki so: Razvan Cebotarean, Lucija Sevšek in Jure Macuh.
Mladi pravijo, da se od tehnologije ne smemo izolirati, si pa moramo postaviti meje. Kakšna je razlika v razvitosti mesta in podeželja in v katero smer bi se morali obračati: proti tehnologiji ali naravi? Kako sobivata? Če smo skrajni: so nas roboti osvobodili ali zasužnjili? Lahko tehnologija pripomore k vzpostavitvi bolj pravične družbe?
Mladi razmišljajo o migracijah, rasizmu in multikulturnosti. Kaj je vzrok za odrivanje, celo zavračanje nekaterih družbenih skupin? Lahko sobivamo in kako? Kaj se dogaja v svetu in kako strpni smo Slovenci? Kakšen odnos imamo do drugih oziroma drugačnih?
Kakšna je vloga mladih borcev za boljšo okoljsko prihodnost in kako je ta povezana z udeležbo na volitvah? Kako sprejeti kompromis med gospodarstvom in okoljem? Kaj lahko naredi posameznik in kaj pomeni zelena revolucija, razmišljajo štirje okoljsko ozaveščeni mladi. Pravijo, da je okolje sklenjen krog: ko pomagaš sebi, pomagaš drugemu.
Ker so mladi v epicentru družabnega življenja, tokrat govorimo o odnosih, zlasti prijateljskih. Bili naj bi vse bolj razdrobljeni, prehodni in virtualni: pa so res? Kako mladi sklepajo prijateljstva in do kake mere poglobijo ta odnos? Kopičijo stike ali se zanesejo le na bližnje prijatelje?
Na “radijskem listu” so se znašli od Beethovna do Netflixa. O kulturi razmišljajo saksofonist in študent medicine Andrej Omejc, študent ilustracije Žiga Roš, bodoča igralka Tara Kuster ter diplomirana oblikovalka vizualnih komunikacij Sara Stiplovšek. Je kultura parazit ali zdravilo družbe? Zakaj je prav kultura tista, ki v krizi omogoča refleksijo? Zakaj moramo vlagati v kulturo in omogočati njeno rast? Kakšen ugled uživajo umetniki in kako se uveljaviti na naši kulturni sceni?
O študentskem delu in perspektivi bodočih iskalcev zaposlitve razmišljajo štirje mladi: bodoči skladatelj, bodoči ekonomist, študent strojništva ter študentka geografije in slovenistike. Zakaj mladi pristajajo na negotove oblike zaposlitve in kakšnega delovnega okolja ter delodajalca si želijo? Bodo ostali doma ali se zapisali v statistiko pod oznako: beg možganov?
Kdo, če kdo, v svojem političnem programu nagovarja mlade? Kaj počnejo dijaške in študentske organizacije? O tem razmišljajo trije študenti in polnoletni dijak. Pravijo, da jih politika nagovarja le takrat, ko jih potrebuje, v diskurzu z mladimi pa pogosto uveljavljajo tudi argument moči, češ, ste premladi, da bi razumeli. Mladi si želijo, da bi namesto podcenjevanja in odrivanja prevladala moč argumenta.
S kakšnimi izzivi in stiskami se soočajo maturanti? Kaj pravijo na očitke, da imajo zdaj več časa kot prej, saj nimajo družabnega življenja? Kaj pa na provokacije, da se želijo izogniti maturi? Sogovorniki so Oskar Ban Brejc, Doroteja Čeh, Gloria Džankić in Pavla Novak.
Ker se pogovarjamo in študiramo na daljavo, lahko tudi izobraževalni sistem opazujemo in ocenjujemo z distance. Z dvema dijakoma in dvema študentoma razpravljamo o trenutnem položaju, o fleksibilnosti šolskega sistema, negotovosti, v kateri so se znašli, in sistemu nasploh.
S študenti in dijaki se pogovarjamo o bivanjskem oziroma eksistencialnem položaju, ki je v zadnjih tednih za marsikoga postal (še bolj) problematičen. Kakšne so razmere na nepremičninskem trgu za mlade, kako, če, jim pomaga država? Se res pozno osamosvojimo? Sogovorniki so: Vida Jocif, Anej Irgolič, Jan Kozoderc in Gregor Benčina.
O čem razmišljajo mladi? Kako živijo? Kako preživijo? Kdo jih nagovarja in kdo ignorira? S študenti in dijaki razpravljamo o življenju v rožnati dolini.
Neveljaven email naslov