Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Dare Rupar se sprašuje, kam je izginila športna evforija v prestolnici, ki je zadnje dni gostila dva slabo obiskana večna derbija
Če se navežem na naslov, se je včasih ves čas vedelo, da bodo v večernih urah v ospredju športniki največjih možnih rivalov pri nas. Sploh hokejski obračun med Olimpijo in Jesenicami ima s svojo zgodovino še precej bolj zasidrano mesto v naši zgodovini kot nogometni dvoboj Štajerske in prestolnice. Tega, žal, potem kar nekaj sezon niti nismo imeli in nedolgo tega je kazalo, da se izgublja tudi hokejski. V drugih športnih disciplinah se nazivu derbi po nepisanem pravilu skorajda ni približal noben dvoboj.
Ko sem se v sredo in četrtek odpravljal na obe prizorišči tekem, sem se že v središču mesta pod našo radijsko hišo spraševal, ali se sploh kaj dogaja v mestu. Niti nogometni dvoboj v polfinalu pokala niti hokejski na začetku nove finalne serije domačega prvenstva nista posebej prebudila prestolnice, da bi se, denimo, vsaj na dan tekme na vsakem koraku kot nekdaj čutilo, da se nekaj dogaja v Stožicah ali v Tivoliju. Do obeh prizorišč sem namreč v manj kot pol ure pred tekmo prispel povsem mirno. Še več, tudi do parkirnega prostora si zlahka prišel neposredno ob stadionu in kultni dvorani, njen naziv pa vse bolj bledi. Nato pa največji šok ob vsem. Seveda posledično pričakovan. Zelo slabo obiskane tribune. Če seveda govorimo o derbiju. Če si za primerjavo vzamemo preostale tekme v sezoni, pa so tako pri nogometni kot pri hokejski Olimpiji z obiskom lahko zadovoljni.
Več kot očitno je, da so se veliki športni dvoboji domače scene precej izgubili. Prepričan sem, da bo že v nedeljo precej več obiskovalcev na hokejski tekmi v Podmežakli in nekaj dni pozneje na nogometnem dogodku v Ljudskem vrtu, ampak res bi bilo prijetno znova podoživeti domači veliki športni obračun z vsem, kar ta prinaša. Od nestrpnosti pred tekmo, gneče v mestu, polnih dvoran do obilnih razprav in predvsem vrhunskih predstav akterjev na igrišču.
Dare Rupar se sprašuje, kam je izginila športna evforija v prestolnici, ki je zadnje dni gostila dva slabo obiskana večna derbija
Če se navežem na naslov, se je včasih ves čas vedelo, da bodo v večernih urah v ospredju športniki največjih možnih rivalov pri nas. Sploh hokejski obračun med Olimpijo in Jesenicami ima s svojo zgodovino še precej bolj zasidrano mesto v naši zgodovini kot nogometni dvoboj Štajerske in prestolnice. Tega, žal, potem kar nekaj sezon niti nismo imeli in nedolgo tega je kazalo, da se izgublja tudi hokejski. V drugih športnih disciplinah se nazivu derbi po nepisanem pravilu skorajda ni približal noben dvoboj.
Ko sem se v sredo in četrtek odpravljal na obe prizorišči tekem, sem se že v središču mesta pod našo radijsko hišo spraševal, ali se sploh kaj dogaja v mestu. Niti nogometni dvoboj v polfinalu pokala niti hokejski na začetku nove finalne serije domačega prvenstva nista posebej prebudila prestolnice, da bi se, denimo, vsaj na dan tekme na vsakem koraku kot nekdaj čutilo, da se nekaj dogaja v Stožicah ali v Tivoliju. Do obeh prizorišč sem namreč v manj kot pol ure pred tekmo prispel povsem mirno. Še več, tudi do parkirnega prostora si zlahka prišel neposredno ob stadionu in kultni dvorani, njen naziv pa vse bolj bledi. Nato pa največji šok ob vsem. Seveda posledično pričakovan. Zelo slabo obiskane tribune. Če seveda govorimo o derbiju. Če si za primerjavo vzamemo preostale tekme v sezoni, pa so tako pri nogometni kot pri hokejski Olimpiji z obiskom lahko zadovoljni.
Več kot očitno je, da so se veliki športni dvoboji domače scene precej izgubili. Prepričan sem, da bo že v nedeljo precej več obiskovalcev na hokejski tekmi v Podmežakli in nekaj dni pozneje na nogometnem dogodku v Ljudskem vrtu, ampak res bi bilo prijetno znova podoživeti domači veliki športni obračun z vsem, kar ta prinaša. Od nestrpnosti pred tekmo, gneče v mestu, polnih dvoran do obilnih razprav in predvsem vrhunskih predstav akterjev na igrišču.
79. kolesarska dirka po Španiji se je začela s posamično vožnjo na čas. Osrednji slovenski adut za najvišja mesta je Primož Roglič, ki je eden najuspešnejših tekmovalcev v zgodovini dirke. Zasavec je dirko dobil v letih 2019, 2020 in 2021.
Poletni del sezone v smučarskih skokih se je začel v Courchevelu v Franciji, kjer žensko reprezentanco že vodi novi trener Jurij Tepeš.
Nogometaši Celja so se v 3. krogu kvalifikacij za uvrstitev v Evropsko ligo pomerili z irskimi prvaki iz Dublina, z ekipo Shamrock Rovers.
S tekmo prestižne narave med sedanjima zmagovalcema lige prvakov in evropske lige, Real Madridom in Atalanto, se je sinoči v Varšavi še uradno začela nova evropska klubska nogometna sezona.
Po koncu iger 33. olimpijade v Parizu so nekateri športniki med povratkom domov spisali zanimive zgodbe.
Dobra dva tedna smo bili zaprti v športnem mehurčku tisočerih barv, vonjev in okusov. Bolj kot to pa so nas privlačile kolajne. Za uspehom se je gnalo 11.000 športnic in športnikov.
Ko je Janja Garnbret v steni, je videti enostavno, včasih celo igraje. A resnica je precej drugačna. Za lahkotnostjo so ure trdega dela, osredotočenosti, tudi solz.
Slovenija je lovila svetovne prvake Dance, se jim približala le na gol zaostanka, v zadnjih trenutkih olimpijskega polfinala pa izenačenje ni uspelo.
Toni Vodišek ohranja najboljše izhodišče pred nadaljevanjem finala v razredu formula kite. Še enkrat več pa se je izkazalo, kako nepredvidljiv šport je jadranje.
Nekdanji rokometaš Kristijan Čeh na olimpijskem stadionu ni vrgel dovolj daleč, da bi osvojil eno od razpoložljivih medalj. V igri zanjo pa ostajajo slovenski rokometaši, ki so s 33 : 28 premagali Norveško. Pred 25.000 gledalci so podaljšali svoje bivanje v olimpijski vasi, sicer ne tisti, ki smo jo največkrat omenjali.
Janja Garnbret poskuša postati prva športna plezalka z dvema zlatima olimpijskima kolajnama.
Poljaki so končali sanje slovenskih odbojkarjev v Parizu. Boleč poraz pa ne pomeni, da odbojkarji niso zmagovalci.
Jadralci imajo svoj Pariz v Marseillu. Nastope v jadralskem razredu formula kite je uspešno začel Toni Vodišek.
Jan Tratnik je pristal na končnem osmem mestu dolge cestne preizkušnje, kar je četrta najboljša olimpijska uvrstitev slovenskih kolesarjev v zgodovini.
Slovenski odbojkarji so za prvo mesto v predtekmovalni skupini A premagali gostitelje olimpijskih iger, aktualne zmagovalce lige narodov in branilce olimpijskega zlata Francoze. Napetost v dvorani z 12.500 sedeži bi lahko rezal.
Slovenske rokometašice so po porazu z Nemčijo izgubile tudi proti Norveški, prikazale pa precej boljšo igro. Še vedno ohranjajo možnosti za napredovanje v četrtfinale.
Na olimpijskih igrah tekmujejo le najboljši. Navijači znajo vrhunske nastope nagraditi, ne glede na uro, nacionalnost športnikov ali vremenske pogoje.
V športu se veliko ne da narediti čez noč. Razmislek o razmerah v domačem judu ob zlati olimpijski kolajni Andreje Leški.
Na olimpijskih igrah v Parizu so boje na tamkajšnjih brzicah končali še kanuisti. Slovenske barve je v finalu zastopal Benjamin Savšek, eden najboljših športnikov v slalomu na divjih vodah.
Neveljaven email naslov