Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Športna zgodba Dareta Ruparja
Ko sem se s slovenskim judom prvič srečal ob koncu prejšnjega tisočletja si nisem niti v sanjah predstavljal kaj vse se bom moral naučiti, da bom vsaj približno razumel za kaj gre na blazini. Ob vseh japonskih izrazih še danes natanko ne ločim malenkosti med sabo in dokler ne preberem na uradnih straneh za kakšen prijem je šlo tudi nočem biti pameten. Seveda tako kot vsak laik, ki spremlja judo natanko razločim kaj na tekmovanjih pokaže sodnik, ki z rokami pokaže kaj se je zgodilo na tatamiju. Se pa že nekaj let zalotim tudi pri tem, da bi kdaj pa kdaj sodnikovim odločitvam tudi ugovarjal, ampak se hitro umirim.
Tedaj na olimpijskem festivalu mladih v Lizboni in Esbjergu in na mladinskem evropskem prvenstvu v Ljubljani pa si niti v sanjah nisem upal misliti, da sem se tudi sam nevedoč zapisal eni najuspešnejših disciplin pri nas. Enostavno so me prevzeli mladi borci, ki so se bili pripravljeni zares odrekati svoji mladosti za končni uspeh v tekmovalnem pogledu. Za razliko od mnogih nikdar ob tem nisem niti posmisli, da so pristopi trenerjev na poti do uspehov lahko vprašljivi.
V vrhunskem športu je pač tako, da brez odpovedovanja ne gre. Ko hočeš biti na mestih, ki jih prinaša zmagovalni podest pa je potrebnega še veliko več kot zgolj odpovedovanje in sledenje svojim ciljem. To zmorejo zares le največji. In takih v slovenskem judu ni malo.
Sinoči smo v Tel Avivu spremljali osvojitev 45. slovenske medalje na evropskih prvenstvih. Adrian Gomboc pa je sedmi med našimi borci, ki mu je to uspelo in šele drugi v moški konkurenci. Po petih letih je na vrh odra stopil namesto Roka Drakšiča, ki pa ga je včeraj ob blazini vodil v vlogi trenerja. Drakšič je bil včeraj prvič trener na eni od največjih tekem in takoj je vlogi trenerja prišel do zlata. Še nedolgo nazaj sta bila oba člana Sankakuja, zdaj sta po spletu okoliščin člana ljubljanskega Bežigrada. Vse to pa niti ni tako pomembno, oba sta del slovenskega juda, ki tako uspešno klubuje evropski in tudi svetovni konkurenci.
Tel Aviv bo naslednji na seznamu mest prirediteljev, kjer je Slovenija vpisana na seznam držav z medaljami. In ob tem naša branilka naslova iz Varšave ter olimpijska prvakinja iz Ria Tina Trstenjak niti še ni nastopila. Ob vsem smo tu včeraj videli še naš najmlajši rod tekmovalk v ženski konkurenci, ki je takoj opozoril nase. In to niso le borke za Tokio, pač pa za Pariz in Los Angeles skupaj. Največje izraelsko mesto nas je navdušilo v vseh pogledih. Da mu pravijo, da je mesto, ki nikdar ne spi se lahko prepričaš že v prvi noči. Da tu živijo s svojimi športniki in s svojim delom zemlje tako ali tako vemo in vse to so znali primerno vključiti tudi v otvoritveno slovesnost, kjer tudi mimo tega da letos praznujejo 70 let države niso želeli iti. Obenem pa to tudi ni bilo potrebno tudi z vidika, da jim je evropska zveza prvenstvo zaupala prav zaradi tega ker letos tudi sama obeležuje 70 let delovanja. Vzdušje na tribunah je enkratno in znajo nagraditi tudi nasprotnike svojih borcev, ki so seveda boljši. In na poti na vrh je Izraelca premagal tudi naš Prekmurec iz Rakičana Adrian Gomboc, nov evropski prvak.
Športna zgodba Dareta Ruparja
Ko sem se s slovenskim judom prvič srečal ob koncu prejšnjega tisočletja si nisem niti v sanjah predstavljal kaj vse se bom moral naučiti, da bom vsaj približno razumel za kaj gre na blazini. Ob vseh japonskih izrazih še danes natanko ne ločim malenkosti med sabo in dokler ne preberem na uradnih straneh za kakšen prijem je šlo tudi nočem biti pameten. Seveda tako kot vsak laik, ki spremlja judo natanko razločim kaj na tekmovanjih pokaže sodnik, ki z rokami pokaže kaj se je zgodilo na tatamiju. Se pa že nekaj let zalotim tudi pri tem, da bi kdaj pa kdaj sodnikovim odločitvam tudi ugovarjal, ampak se hitro umirim.
Tedaj na olimpijskem festivalu mladih v Lizboni in Esbjergu in na mladinskem evropskem prvenstvu v Ljubljani pa si niti v sanjah nisem upal misliti, da sem se tudi sam nevedoč zapisal eni najuspešnejših disciplin pri nas. Enostavno so me prevzeli mladi borci, ki so se bili pripravljeni zares odrekati svoji mladosti za končni uspeh v tekmovalnem pogledu. Za razliko od mnogih nikdar ob tem nisem niti posmisli, da so pristopi trenerjev na poti do uspehov lahko vprašljivi.
V vrhunskem športu je pač tako, da brez odpovedovanja ne gre. Ko hočeš biti na mestih, ki jih prinaša zmagovalni podest pa je potrebnega še veliko več kot zgolj odpovedovanje in sledenje svojim ciljem. To zmorejo zares le največji. In takih v slovenskem judu ni malo.
Sinoči smo v Tel Avivu spremljali osvojitev 45. slovenske medalje na evropskih prvenstvih. Adrian Gomboc pa je sedmi med našimi borci, ki mu je to uspelo in šele drugi v moški konkurenci. Po petih letih je na vrh odra stopil namesto Roka Drakšiča, ki pa ga je včeraj ob blazini vodil v vlogi trenerja. Drakšič je bil včeraj prvič trener na eni od največjih tekem in takoj je vlogi trenerja prišel do zlata. Še nedolgo nazaj sta bila oba člana Sankakuja, zdaj sta po spletu okoliščin člana ljubljanskega Bežigrada. Vse to pa niti ni tako pomembno, oba sta del slovenskega juda, ki tako uspešno klubuje evropski in tudi svetovni konkurenci.
Tel Aviv bo naslednji na seznamu mest prirediteljev, kjer je Slovenija vpisana na seznam držav z medaljami. In ob tem naša branilka naslova iz Varšave ter olimpijska prvakinja iz Ria Tina Trstenjak niti še ni nastopila. Ob vsem smo tu včeraj videli še naš najmlajši rod tekmovalk v ženski konkurenci, ki je takoj opozoril nase. In to niso le borke za Tokio, pač pa za Pariz in Los Angeles skupaj. Največje izraelsko mesto nas je navdušilo v vseh pogledih. Da mu pravijo, da je mesto, ki nikdar ne spi se lahko prepričaš že v prvi noči. Da tu živijo s svojimi športniki in s svojim delom zemlje tako ali tako vemo in vse to so znali primerno vključiti tudi v otvoritveno slovesnost, kjer tudi mimo tega da letos praznujejo 70 let države niso želeli iti. Obenem pa to tudi ni bilo potrebno tudi z vidika, da jim je evropska zveza prvenstvo zaupala prav zaradi tega ker letos tudi sama obeležuje 70 let delovanja. Vzdušje na tribunah je enkratno in znajo nagraditi tudi nasprotnike svojih borcev, ki so seveda boljši. In na poti na vrh je Izraelca premagal tudi naš Prekmurec iz Rakičana Adrian Gomboc, nov evropski prvak.
Slovenski odbojkarji lovijo zgodovinsko uvrstitev na olimpijske igre. Lov za eno izmed dveh vozovnic v Pariz, ki sta na voljo na kvalifikacijskem turnirju v Tokiu, so začeli proti Tuniziji.
Z večernima tekmama v Mariboru in Ljubljani se je končal 10. krog domačega nogometnega prvenstva. V tem si je prvi spodrsljaj nepričakovano privoščila ekipa vodilnega Celja.
V Franciji je v teku 10. svetovno prvenstvo v ragbiju, ki sodi med najbolj spremljane športne dogodke na svetu.
S superpokalno tekmo v Kranju med Olimpijo in domžalskim Heliosom se je začela nova domača košarkarska sezona. Najboljše ekipe so prevetrile svoja moštva, razmerja moči pa naj bi ostala podobna.
V Lodžu so se končale olimpijske kvalifikacije za odbojkarice. Na turnirju na Poljskem je sodelovala tudi slovenska reprezentanca, ki ji še manjka kanček kakovosti, da bi ujela najboljše ekipe sveta.
Redna telesna dejavnost je del vsakdanjika velikega števila ljudi. Slovenci pa smo športni narod, kar potrjujejo naši vrhunski tekmovalci in tekmovalke. To je prepoznala tudi država, ki je leta 2020 današnji dan razglasila za dan slovenskega športa.
Celjski rokometaši so se v 2. krogu lige prvakov pomerili s Portom in se v Zlatorogu predstavili domačemu občinstvu. O pričakovanjih in dometu slovenskih državnih prvakov v letošnji sezoni razmišljamo v tokratni športni zgodbi.
Nogometaši Olimpije sezono v evropskih tekmovanjih začenjajo v Franciji. V uvodnem krogu konferenčne lige se bodo popoldne v gosteh pomerili z Lillom.
Na Nogometni zvezi Slovenije so predstavili novega selektorja. Po odstopu Boruta Jarca, njegovo delo je bilo kamen spotike reprezentantk, bo na slovensko klop sedel Saša Kolman.
Po nedeljski VN Italije na koledarju letošnje sezone svetovnega prvenstva motokrosistov ostaja le še ena dirka. Medtem ko večina tekmovalcev tik pred koncem 67. sezone razmišlja o oddihu, slovenski šampion Tim Gajser svoje misli usmerja v prihodnjo sezono.
V Rimu se je končalo evropsko prvenstvo v odbojki, na katerem je slovenska moška reprezentanca vnovič potrdila, da sodi med najboljše ekipe na stari celini.
Končuje se 78. kolesarska dirka po Španiji. Predzadnja etapa tekmovalcem ponuja zadnjo priložnost za napredek v skupni razvrstitvi, boj za sam vrh pa je že dalj časa odločen. Nizozemsko moštvo Jumbo Visma je bilo razred zase, saj je osvojilo prva tri mesta.
V Rimu se z boji za odličja končuje evropsko prvenstvo v odbojki. Slovenska moška reprezentanca je v zadnjih letih ena najuspešnejših ekip na turnirjih stare celine. Boje za kolajne je zgrešila le na prvenstvu leta 2017.
V Ljubljani se odvija ženski WTA turnir, na katerem imajo ljubitelji tenisa ob najboljših slovenskih igralkah priložnost spremljati tudi najboljše moške predstavnike. Ob WTA turnirju v našem glavnem mestu istočasno poteka tudi Davisov pokal.
Na kolesarski dirki po Španiji je na sporedu najzahtevnejša etapa s ciljnim vzponom. Zadnji teden prinaša veliko zahtevnih etap, uvod v odločilne gorske etape ujamete v jutru na Valu 202.
Končan je drugi del evropskega prvenstva v odbojki. Organizatorji so razdelili tudi izločilne boje na dva dela. Prvi, s tekmami osmine in četrtfinala, je bil še v dveh državah, konec pa bo v Rimu.
Slovenski nogometaši so odigrali obe septembrski tekmi v kvalifikacijah za evropsko prvenstvo. Še po dve tekmi jih čakata oktobra in novembra, o izhodišču pa v jutranji športni zgodbi iz San Marina.
Neveljaven email naslov