Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Športna zgodba Dareta Ruparja
Ko sem se s slovenskim judom prvič srečal ob koncu prejšnjega tisočletja si nisem niti v sanjah predstavljal kaj vse se bom moral naučiti, da bom vsaj približno razumel za kaj gre na blazini. Ob vseh japonskih izrazih še danes natanko ne ločim malenkosti med sabo in dokler ne preberem na uradnih straneh za kakšen prijem je šlo tudi nočem biti pameten. Seveda tako kot vsak laik, ki spremlja judo natanko razločim kaj na tekmovanjih pokaže sodnik, ki z rokami pokaže kaj se je zgodilo na tatamiju. Se pa že nekaj let zalotim tudi pri tem, da bi kdaj pa kdaj sodnikovim odločitvam tudi ugovarjal, ampak se hitro umirim.
Tedaj na olimpijskem festivalu mladih v Lizboni in Esbjergu in na mladinskem evropskem prvenstvu v Ljubljani pa si niti v sanjah nisem upal misliti, da sem se tudi sam nevedoč zapisal eni najuspešnejših disciplin pri nas. Enostavno so me prevzeli mladi borci, ki so se bili pripravljeni zares odrekati svoji mladosti za končni uspeh v tekmovalnem pogledu. Za razliko od mnogih nikdar ob tem nisem niti posmisli, da so pristopi trenerjev na poti do uspehov lahko vprašljivi.
V vrhunskem športu je pač tako, da brez odpovedovanja ne gre. Ko hočeš biti na mestih, ki jih prinaša zmagovalni podest pa je potrebnega še veliko več kot zgolj odpovedovanje in sledenje svojim ciljem. To zmorejo zares le največji. In takih v slovenskem judu ni malo.
Sinoči smo v Tel Avivu spremljali osvojitev 45. slovenske medalje na evropskih prvenstvih. Adrian Gomboc pa je sedmi med našimi borci, ki mu je to uspelo in šele drugi v moški konkurenci. Po petih letih je na vrh odra stopil namesto Roka Drakšiča, ki pa ga je včeraj ob blazini vodil v vlogi trenerja. Drakšič je bil včeraj prvič trener na eni od največjih tekem in takoj je vlogi trenerja prišel do zlata. Še nedolgo nazaj sta bila oba člana Sankakuja, zdaj sta po spletu okoliščin člana ljubljanskega Bežigrada. Vse to pa niti ni tako pomembno, oba sta del slovenskega juda, ki tako uspešno klubuje evropski in tudi svetovni konkurenci.
Tel Aviv bo naslednji na seznamu mest prirediteljev, kjer je Slovenija vpisana na seznam držav z medaljami. In ob tem naša branilka naslova iz Varšave ter olimpijska prvakinja iz Ria Tina Trstenjak niti še ni nastopila. Ob vsem smo tu včeraj videli še naš najmlajši rod tekmovalk v ženski konkurenci, ki je takoj opozoril nase. In to niso le borke za Tokio, pač pa za Pariz in Los Angeles skupaj. Največje izraelsko mesto nas je navdušilo v vseh pogledih. Da mu pravijo, da je mesto, ki nikdar ne spi se lahko prepričaš že v prvi noči. Da tu živijo s svojimi športniki in s svojim delom zemlje tako ali tako vemo in vse to so znali primerno vključiti tudi v otvoritveno slovesnost, kjer tudi mimo tega da letos praznujejo 70 let države niso želeli iti. Obenem pa to tudi ni bilo potrebno tudi z vidika, da jim je evropska zveza prvenstvo zaupala prav zaradi tega ker letos tudi sama obeležuje 70 let delovanja. Vzdušje na tribunah je enkratno in znajo nagraditi tudi nasprotnike svojih borcev, ki so seveda boljši. In na poti na vrh je Izraelca premagal tudi naš Prekmurec iz Rakičana Adrian Gomboc, nov evropski prvak.
Športna zgodba Dareta Ruparja
Ko sem se s slovenskim judom prvič srečal ob koncu prejšnjega tisočletja si nisem niti v sanjah predstavljal kaj vse se bom moral naučiti, da bom vsaj približno razumel za kaj gre na blazini. Ob vseh japonskih izrazih še danes natanko ne ločim malenkosti med sabo in dokler ne preberem na uradnih straneh za kakšen prijem je šlo tudi nočem biti pameten. Seveda tako kot vsak laik, ki spremlja judo natanko razločim kaj na tekmovanjih pokaže sodnik, ki z rokami pokaže kaj se je zgodilo na tatamiju. Se pa že nekaj let zalotim tudi pri tem, da bi kdaj pa kdaj sodnikovim odločitvam tudi ugovarjal, ampak se hitro umirim.
Tedaj na olimpijskem festivalu mladih v Lizboni in Esbjergu in na mladinskem evropskem prvenstvu v Ljubljani pa si niti v sanjah nisem upal misliti, da sem se tudi sam nevedoč zapisal eni najuspešnejših disciplin pri nas. Enostavno so me prevzeli mladi borci, ki so se bili pripravljeni zares odrekati svoji mladosti za končni uspeh v tekmovalnem pogledu. Za razliko od mnogih nikdar ob tem nisem niti posmisli, da so pristopi trenerjev na poti do uspehov lahko vprašljivi.
V vrhunskem športu je pač tako, da brez odpovedovanja ne gre. Ko hočeš biti na mestih, ki jih prinaša zmagovalni podest pa je potrebnega še veliko več kot zgolj odpovedovanje in sledenje svojim ciljem. To zmorejo zares le največji. In takih v slovenskem judu ni malo.
Sinoči smo v Tel Avivu spremljali osvojitev 45. slovenske medalje na evropskih prvenstvih. Adrian Gomboc pa je sedmi med našimi borci, ki mu je to uspelo in šele drugi v moški konkurenci. Po petih letih je na vrh odra stopil namesto Roka Drakšiča, ki pa ga je včeraj ob blazini vodil v vlogi trenerja. Drakšič je bil včeraj prvič trener na eni od največjih tekem in takoj je vlogi trenerja prišel do zlata. Še nedolgo nazaj sta bila oba člana Sankakuja, zdaj sta po spletu okoliščin člana ljubljanskega Bežigrada. Vse to pa niti ni tako pomembno, oba sta del slovenskega juda, ki tako uspešno klubuje evropski in tudi svetovni konkurenci.
Tel Aviv bo naslednji na seznamu mest prirediteljev, kjer je Slovenija vpisana na seznam držav z medaljami. In ob tem naša branilka naslova iz Varšave ter olimpijska prvakinja iz Ria Tina Trstenjak niti še ni nastopila. Ob vsem smo tu včeraj videli še naš najmlajši rod tekmovalk v ženski konkurenci, ki je takoj opozoril nase. In to niso le borke za Tokio, pač pa za Pariz in Los Angeles skupaj. Največje izraelsko mesto nas je navdušilo v vseh pogledih. Da mu pravijo, da je mesto, ki nikdar ne spi se lahko prepričaš že v prvi noči. Da tu živijo s svojimi športniki in s svojim delom zemlje tako ali tako vemo in vse to so znali primerno vključiti tudi v otvoritveno slovesnost, kjer tudi mimo tega da letos praznujejo 70 let države niso želeli iti. Obenem pa to tudi ni bilo potrebno tudi z vidika, da jim je evropska zveza prvenstvo zaupala prav zaradi tega ker letos tudi sama obeležuje 70 let delovanja. Vzdušje na tribunah je enkratno in znajo nagraditi tudi nasprotnike svojih borcev, ki so seveda boljši. In na poti na vrh je Izraelca premagal tudi naš Prekmurec iz Rakičana Adrian Gomboc, nov evropski prvak.
Začenja se eden največjih športnih dogodkov leta. V neobičajnem času, na neobičajni lokaciji a z najboljšimi nogometaši sveta, ki vselej požanjejo zanimanje športnih navdušencev.
Do konca evropskega prvenstva za rokometašice sta ostali le še tekmi za kolajne. H koncu gre eno največjih športnih tekmovanj na slovenskih tleh v letošnji sezoni, ob tem ponudimo utrinek v jutranji športni zgodbi.
Svetovno prvenstvo je pred vrati, reprezentance igrajo še zadnje pripravljalne tekme pred Mundialom, tiste ki nanj niso uvrščene pa izkoriščajo reprezentančni premor za skupne priprave. Tudi slovenska reprezentanca ki je gostovala v Romuniji.
Na evropskem prvenstvu v rokometu je končan drugi del tekmovanja. Šest ekip je ostalo v boju za najvišja mesta. Kako uspešno je bilo domače prvenstvo za slovensko reprezentanco izveste v jutranji športni zgodbi.
Slovenske prvakinje in prvaki v odbojki lovijo stik z evropsko elito. Kamničanke si pot med 20-terico, ki nastopa v ligi prvakinj utriajo skozi kvalifikacije zadna prepreka je Španska, igralci ACH Volleya pa bodo polni optimizma odigrali uvodno domačo tekmo proti Nemškemu Durenu.
Slovenske rokometašice so na evropskem prvenstvu odigrale drugo tekmo drugega dela tekmovanja. Po tekmi z Norveško je znano kako visoko lahko seže Slovenija, utrinek ujamete v jutranji športni zgodbi.
Slovenska ženska teniška reprezentanca se bori za preboj v elitni del reprezentančnega tekmovanja. V Velenju so tekmice Kitajke, v jutranji športni zgodbi izveste, kaj prinaša morebiten uspeh ta konec tedna.
Slovenske rokometašice so odigrale uvodno tekmo drugega dela evropskega prvenstva. Po sosedskem dvoboju ob selitvi v Stožice ponudimo razmišljanje v jutranji športni zgodbi.
Slovenski odbojkarski prvaki so ligo prvakov začeli pri trenutno najuspešenješi zasedbi italijanskega prvenstva. Perugia je ena od odbojkarskihg prestolnic Italije, ki jo je obiskala tudi ekipa Vala 202.
V jutru na Valu 202 v športni zgodbi zaokrožimo sezono svetovnega pokala športnih plezalcev in plezalk.
Uvodni nogometni derbi sezone se je razpletel v času, ko Olimpija skuša ovreči govorice o finančnih težavah in so Mariborčani predstavili najbolj zvenečo okrepitev zadnjih let v slovenski nogometni ligi.
V jutranji športni zgodbi se posvetimo uvodu v kvalifikacije za evropsko prvenstvo slovenske rokometne reprezentance, ki je na prvi tekmi gostila reprezentanco Bosne in Hercegovine.
Košarkarji Olimpije so evropsko sezono začeli proti istemu tekmeci s katerim so odigrali zadnjo tekmo lanske sezone. Bursaspor je bil boljši v četrtfinalu evropskega pokala in bo tudi letos eden osrednjih tekmecev v boju za najvišja mesta. Utrinek po prvi tekmi ujamete v jutranji športni zgodbi.
Tržaški zaliv vsako leto oktobra zasedejo jadrnice na tradicionalni Barkovljanki, ki ponuja jadralske užitve vseh vrst. Utrinek ujamete v jutranji športni zgodbi.
V jutranji športni zgodbi se preselimo na italijanske ceste, kjer se končuje kolesarska sezona na najvišji ravni.
Neveljaven email naslov