Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Marko Hren je eden osrednjih akterjev demokratičnega osamosvajanja Slovenije, dolgoletni direktor Mirovnega inštituta in pobudnik konverzije vojašnice na Metelkovi v kulturni center. Med drugim je tudi pobudnik in soustanovitelj prve etične trgovine v jugovzhodni Evropi. S somišljeniki se je zavzemal za odpravo vojske in mirovno politiko. Še vedno je prepričan, da bi bila demilitarizacija realna možnost, ki pa smo jo zamudili in da so danes nujne še bistveno globlje spremembe, kot samo razorožitev.
Marko Hren je eden osrednjih akterjev demokratičnega osamosvajanja Slovenije
Marko Hren je tudi dolgoletni direktor Mirovnega inštituta in pobudnik tega, da bi vojašnica na Metelkovi postala kulturni center. Med drugim je tudi pobudnik in soustanovitelj prve etične trgovine v jugovzhodni Evropi. S somišljeniki se je zavzemal za odpravo vojske in mirovno politiko.
"Ko enkrat stopiš na pot vzpostavljanja vojske in vstopa v zavezništvo Nato, ni več mogoče misliti samostojnega koncepta, kot ga je imela takrat Kostarika, da se v regiji pozicioniraš kot dejansko nevtralna in neoborožena država, ki generira projekte, ki blažijo konflikte in jih rešujejo. Mi nismo vzpostavili institucij za te namene. O tem zato ne moremo več razpravljati, lahko samo kritiziramo, da smo stopili na pot oboroževanja, oboroževalnih tekem in sodelovanja v vojaških operacijah zunaj. Mi smo takrat predlagali drug koncept razvijanja institucij in politične, diplomatske teže na povsem drugih mehanizmih, kot jih imamo zdaj."
Da kultura nenasilja ni preživela, je po Hrenovem mnenju veliko razlogov. "Razlog, da takratna pobuda ni preživela, ni samo realen politični in varnostni položaj tistega trenutka, temveč predvsem razsežnost problema militarizacije kot take. Če smo takrat o militarizmu razmišljali predvsem v kontekstu političnega položaja razkroja Jugoslavije, je danes treba o njem razmišljati precej globlje. Razlogi za prezir in nasilje so v pohabljeni duhovnosti, etiki, vrednotah te civilizacije. To je globinski problem, ki ga ne rešiš v desetih, dvajsetih, niti v tridesetih letih. To je tako resen problem, v katerega bi morali intelektualci, misleči ljudje, danes zreti z vso pozornostjo in se tudi ustrezno organizirati. Jaz take organizirane forme, kot je bilo mirovno gibanje takrat, ki je bilo sposobno ustvariti velike zgodbe, danes ne vidim."
V preletu tujih letal v čast prizadevanjem zdravstvenih delavk in delavcev ob pandemiji covida 19 vidi eno od največjih simbolnih potez, ki kažejo na to, da stanje v državi ni v redu. "Da se civilni projekt, kot je spopadanje s pandemijo, zaznamuje s preletom tujih vojaških letal, je nevzdržno. To je popolnoma neprimerna poteza. Takih potez je več, tudi drugod po svetu. Spopadanje s pandemijo je tipičen primer za diagnosticiranje stanja, v katerem je civilizacija."
Marko Hren je eden osrednjih akterjev demokratičnega osamosvajanja Slovenije, dolgoletni direktor Mirovnega inštituta in pobudnik konverzije vojašnice na Metelkovi v kulturni center. Med drugim je tudi pobudnik in soustanovitelj prve etične trgovine v jugovzhodni Evropi. S somišljeniki se je zavzemal za odpravo vojske in mirovno politiko. Še vedno je prepričan, da bi bila demilitarizacija realna možnost, ki pa smo jo zamudili in da so danes nujne še bistveno globlje spremembe, kot samo razorožitev.
Marko Hren je eden osrednjih akterjev demokratičnega osamosvajanja Slovenije
Marko Hren je tudi dolgoletni direktor Mirovnega inštituta in pobudnik tega, da bi vojašnica na Metelkovi postala kulturni center. Med drugim je tudi pobudnik in soustanovitelj prve etične trgovine v jugovzhodni Evropi. S somišljeniki se je zavzemal za odpravo vojske in mirovno politiko.
"Ko enkrat stopiš na pot vzpostavljanja vojske in vstopa v zavezništvo Nato, ni več mogoče misliti samostojnega koncepta, kot ga je imela takrat Kostarika, da se v regiji pozicioniraš kot dejansko nevtralna in neoborožena država, ki generira projekte, ki blažijo konflikte in jih rešujejo. Mi nismo vzpostavili institucij za te namene. O tem zato ne moremo več razpravljati, lahko samo kritiziramo, da smo stopili na pot oboroževanja, oboroževalnih tekem in sodelovanja v vojaških operacijah zunaj. Mi smo takrat predlagali drug koncept razvijanja institucij in politične, diplomatske teže na povsem drugih mehanizmih, kot jih imamo zdaj."
Da kultura nenasilja ni preživela, je po Hrenovem mnenju veliko razlogov. "Razlog, da takratna pobuda ni preživela, ni samo realen politični in varnostni položaj tistega trenutka, temveč predvsem razsežnost problema militarizacije kot take. Če smo takrat o militarizmu razmišljali predvsem v kontekstu političnega položaja razkroja Jugoslavije, je danes treba o njem razmišljati precej globlje. Razlogi za prezir in nasilje so v pohabljeni duhovnosti, etiki, vrednotah te civilizacije. To je globinski problem, ki ga ne rešiš v desetih, dvajsetih, niti v tridesetih letih. To je tako resen problem, v katerega bi morali intelektualci, misleči ljudje, danes zreti z vso pozornostjo in se tudi ustrezno organizirati. Jaz take organizirane forme, kot je bilo mirovno gibanje takrat, ki je bilo sposobno ustvariti velike zgodbe, danes ne vidim."
V preletu tujih letal v čast prizadevanjem zdravstvenih delavk in delavcev ob pandemiji covida 19 vidi eno od največjih simbolnih potez, ki kažejo na to, da stanje v državi ni v redu. "Da se civilni projekt, kot je spopadanje s pandemijo, zaznamuje s preletom tujih vojaških letal, je nevzdržno. To je popolnoma neprimerna poteza. Takih potez je več, tudi drugod po svetu. Spopadanje s pandemijo je tipičen primer za diagnosticiranje stanja, v katerem je civilizacija."
Christina Lindberg je švedska igralka, nekdanji švedski greh in muza filmskega režiserja Quentina Tarantina. V Ljutomeru se je oglasila, ker so tam predvajali projekcijo iz tekmovalnega programa, njen novi film Črni krog, ki ga je režiral Adrian Garcia Bogliano. Christina Lindberg se je na tako na filmskih platnih pojavila po več kot tridesetih letih, od svoje velike uspešnice Thriller: A Cruel Picture.
Kaj je narobe z Youtubom, da obstaja Youtube Kids, aplikacija ki omogoča bolj varno in preprostejše raziskovanje videoposnetkov, ki so namenjeni otrokom? Kaj vse otroci lahko najdejo na spletu, zakaj se moramo o tem pogovarjati in zakaj podjetja s tem spopadati? Na vprašanja podkasta Odbita do bita je odgovarjal tehnološki novinar Lenart J. Kučić.
Jerneja Ferlež vam v branje priporoča kriminalko Mirta Komela Medsočje, Peter Rezman pa s kresnikom nagrajeni roman Bronje Žakelj Belo se pere na devetdeset in knjigo Venedikta Vasiljeviča Jerofejeva Moskva–Petuški.
Kam vas na izlet pošilja pisatelj, dramatik in igralec Andrej Rozman - Roza?
Tjaša Ristič je doma iz Kranja in je ena najboljših slovenskih karateistk, ki si morda lahko obeta nastop tudi na naslednjih poletnih olimpijskih igrah.
Ko se zazremo v preteklost, pogosto rečemo, da je prihod določenih novih tehnologij spremenil svet. Tudi danes, predvsem ob pompoznih napovedih novih tehnologij, pogosto govorimo, da bo svet odslej drugačen. Pa se svet res spreminja zaradi samih tehnologij? Kaj pa ljudje, ki te tehnologije uporabljajo vsak na svoj način, kakšna je njihova vloga v procesu spreminjanja sveta? Odnos med tehnologijami in ljudmi prevprašujejo antropologi, gospodarstveniki in študenti, ki delujejo na področju digitalnih prihodnosti in so pred kratkim obiskali Ljubljano. O tem, da bodo svet spreminjali ljudje, ne tehnologije, so razmišljali udeleženci simpozija projekta PEOPLE.
Antropolog Dan Podjed z Znanstvenoraziskovalnega centra SAZU in strokovni sodelavec naše Frekvence X se veliko ukvarja tudi s preučevanjem obnašanja na družabnih omrežjih. Za kakovostnejše življenje tako priporoča tudi čiščenje naših pametnih naprav nepotrebnih aplikacij in branje knjige Digitalni minimalizem avtorja Cala Newporta. Ameriški znanstvenik pametne telefone in družabna omrežja primerja s cigaretami, kdor jih je kadil na začetku, je bil moderen in šik, ko so kadili vsi, pa se je kajenje izkazalo za nezdravo početje.
Glasbenica Senidah je včeraj nastopila na odru Fusion festivala Exit in povzročila evforijo pod odrom. V črnem kombinezonu vidno prevelike konfekcije in z masko na ustih je brez cenzure ogrela in pregrela ozračje. Feni so poznali vse njene komade, prepevali so uspešnice, kot sta Sladjana in Mišići … in zdi se, da je po osvojitvi slovenske scene zdaj dokončno osvojila tudi Srbijo in celoten Balkan. Kar niti ne preseneča. Senidah v vsak nastop vloži ogromno energije, tudi slava na Balkanu ni prišla čez noč.
Nik Škrlec je poskušal preseči Guinnessov rekord v sestavljanju rubikovih kock pod vodo. Za podiranje rekorda se je odločil, ker si je od nekdaj želel imeti neki Guinnessov rekord in ga je pritegnil presek spretnosti, ki jih potrebuje pri tej disciplini. Ta namreč zahteva popolno pripravljenost v potapljaškem smislu, hkrati pa tudi nasprotno: zelo hitre in bistre misli.
Osnovnošolci, ki so vključeni v programe Zveze prijateljev mladine Moste-Polje ta teden svoje počitnice preživljajo tako, da ustvarjajo digitalno poezijo, oblikujejo računalniške igre in pišejo programske kode.
Viljem Gogala se je zavestno odločil za življenje na ulici. Petnajst let je po svetu potoval brez denarja in živel od miloščine.
Aseksualnih oseb je v populaciji slab odstotek, mednje spada Erika Schauer, ki pa se tudi redno zaljublja.
Maruša in Mitja se bosta v Poletju v dvoje spraševala: brez česa vse ljudje živijo? Pametnega telefona? Spleta? Denarja? Manca Behrič in Primož Cigler živita brez plastike! Razlog za spremembo življenjskega sloga in odprtje trgovine brez plastične embalaže je predvsem skrb za okolje in zdravje.
Ersilija Jagičić je zelo družabna, čeprav živi brez družabnih omrežij. Številnim prijateljem po svetu pošilja pisma ali jih pokliče s stacionarnim telefonom
Neveljaven email naslov