![Skupina, ki je po Mladenovićevi smrti razpadla, so sestavljali še kitarist, klaviaturistka Margita Stefanović, basist Bojan Pečar in nekateri drugi člani, ki so se zasedbi pridružili le za krajši čas. Foto: Kinodvor](https://img.rtvcdn.si/upload/Kultura/drugo/ekatarina.jpg)
![Sonja Savić](https://img.rtvcdn.si/upload/Kultura/film/034a.jpg)
Zaradi velikega zanimanja obiskovalcev 11. Festivala dokumentarnega filma so v Kindovoru na svoj spored v teh dneh še enkrat vrnili dokumentarec o jugoslovanski skupini, katere člane je spremljala precej žalostna usoda. Med letoma 1992 in 2002 je umrlo pet njenih članov, med temi tudi vodja in ustanovitelj Milan Mladenović. Skupina, ob kateri je odraslo kar nekaj generacij nekdanje Jugoslavije, se je sprva imenovala Katarina II. To je Mladenović ustanovil leta 1983, torej po razpadu konec 70. ustanovljene kultne zasedbe Šarlo akrobata. Nova zasedba je dobila ime po Mihajlovićevi nesulišane ljubezni Katarini.
Tragična smrt legendarnega glasbenika
Milan Mladenovićje, ki se je rodil v Zagrebu, odraščal v Sarajevu, kariero in večji del življenja pa vezal na Beograd, je predstavljal simbol jugoslovanske rockgeneracije 80. let. Vodilni član skupine Ekatarina Velika, ki si ga bodo mnogi zapomnili po njegovih trdnih moralnih standardih, je za posledicami raka umrl v starosti 36 let leta 1994 v Beogradu.
Dokumentarni film je več kot le prikaz delovanja zasedbe, je zgodba o ustvarjanju, ljubezni, pa tudi sovraštvu, odvisnosti in smrti. Skozi Mladenovića in njegove prijatelje pa je režiser predstavil tudi neko generacijo in njeno mladost v Beogradu v 80. letih.
Kroženje mamil izviralo iz komunističnega vrha
Film z naslovom Ekatarina Velika - Kot bi bilo nekoč je pravzaprav prvi dokumentarec o jugoslovanski glasbeni sceni, ki nedvoumno obravnava povezavo med režimom nekdanje federacije in rokenrolom. Vesićovi sogovorniki odkrito spregovorijo o uživanju in kroženju trdih drog, ki so izvirale iz komunističnega vrha in se razmnožile v ustvarjalnem krogu generacije novega vala v Beogradu.
"Zbiranje gradiva za film in snemanje je trajalo enajst let. Sem zgodovinar, nam čas ne pomeni veliko. Dojemanje fenomena Ekatarine Velike sem iz ozkega kroga kritike rocka želel prenesti na širši krog. Lahko bi rekel, da je moj film tako dokument zgodovine kot klasični filmski izdelek," je o svojem filmu povedal Vesić.
Režiser, ki je po izobrazbi zgodovinar, se je v 80. letih med drugim posvečal kritiki rockglasbe, v prihodnjem desetletju pa s političnim trženjem. Danes se ukvarja s televizijsko produkcijo.
M. K.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje