![V kolektivno zavest Hrvatov se je Jertmanova zapisala predvsem kot gospodična Marijana iz antologijskega filma Tko pjeva zlo ne misli. Foto: YouTube](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2011/12/12/64842743_jerman1.jpg)
![](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2011/12/12/64842742_jerman2.jpg)
Jermanova je svojo prvo glavno filmsko vlogo dobila prav v slovenskem filmu - leta 1971 je nastopila kot Dina v celovečercu Maškarada Boštjana Hladnika - in obenem postala tudi prva hrvaška igralka, ki se je slekla pred kamero.
Hrvaško filmsko občinstvo si jo je sicer že pred tem zapomnilo po stranski vlogi fatalne Marijane v enem najboljših hrvaških celovečercev vseh časov - Kdor poje, ne misli slabo režiserja Kreša Golika. Sicer pa je "igralka stotih obrazov", kot so jo poimenovali mediji, tekoče govorila angleško, francosko, nemško, špansko in italijansko ter tudi zato dobila priložnost za preboj v svet: sodelovala je z zvezdami, kakršne so Meryl Streep (v Sofiejini odločitvi je igrala SS-ovsko oficirko), Yul Brynner, James Coburn, Omar Sharif in drugi. Zadnjo filmsko vlogo je imela leta 2009 v celovečercu Rajka Grlića, Naj ostane med nami.
"Dobro se spominjam filma Železni križ Sama Peckinpaha," se je Jermanova, ki je trdila, da so ji bili tuji režiserji vedno bolj naklonjeni od domačih, pred časom spominjala v intervjuju za Nacional. "Takrat sem bila tik po operaciji žolča, a sem morala prenašati puško in igrati partizanko. Peckinpah je oboževal Hrvate in kar naprej govoril, da smo po temperamentu podobni Mehičanom.
Širok repertoar - v esperantu
Opažena je bila tudi po zaslugi nastopov v televizijskih nadaljevankah, kot so Naše malo mesto, V registraturi in Naša mala klinika. Posebej bogata je bila njena gledališka kariera, v kateri je odigrala več kot 100 različnih vlog. Bil je edina hrvaška igralka, ki je več kot 30 let igrala v gledaliških predstavah v esperantu (v okviru svetovnega kongresa esperanta v Havani je spoznala tudi Fidela Castra, ki ga je menda tako očarala, da jo je poljubil.)
Jermanova se je rodila leta 1939 v Zagrebu, kjer je končala akademijo dramskih umetnosti, na filozofski fakulteti pa je študirala več jezikov. Morda je zanimiv tudi podatek, da se je z istim moškim, Darkom Kondenarom, poročila dvakrat. Poleg številnih strokovnih nagrad je leta 1997 dobila tudi hrvaško državno odlikovanje za prispevek h gledališki umetnosti in za posebne zasluge pri predstavljanju hrvaške kulture doma in v tujini.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje