Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Samo vode spijemo več kot čaja, zato ne čudi, da je vplival tudi na tok zgodovine
Na Prvem je tokratno nedeljsko jutro zadišalo po čaju. Zakaj 15. december je svetovni dan čaja v opomin na izkoriščanje premnogih delavcev in kmetov na področju Azije, Afrike in Južne Amerike. Na Svetovnem socialnem forumu, največjem zborovanju aktivistov na svetu, so se leta 2004 odločili, da s svetovnim dnevom čaja opozorijo na problematiko nabiralcev čaja. Korporacije, ki trgujejo s čajem, nabiralce namreč še vedno nekaznovano izkoriščajo, poleg nizkih plač pa velik problem predstavlja otroška delovna sila in delo žensk, ki je cenjeno manj, kot moško.
Beseda zato v tokratnem nedeljskem jutru ni tekla o vrstah čaja ter o načinih priprave in pitja, temveč o tem, kako je čaj spreminjal svet. Z zgodovinarjem dr. Markom Prpičem smo se ozrli v zgodovino, jo prečesali in izpostavili dogodke, ki so tako ali drugače povezani s čajem. Glede na to, da samo vode spijemo več kot čaja, ne čudi, da gre za pijačo, ki je spreminjala svet.
“Čaj ni samo pijača. Zgodovinsko gledano je bil zdravilo, bil je denar, menjalno sredstvo. Bil je sredstvo za nadzor uporov. Bil je razlog za spopade na svetovni ravni, pripomogel je k zdravju ljudi. Se pravi, da je veliko pomembnejši v zgodovini človeštva, kot se zdi na prvi pogled.”
Kot pojansjuje dr. Prpič, je Anglija skozi zgodovino čaja vpletena v vrsto neprijetnih zgodovinskih dogodkov. Med največje bitke za čaj sodita obe opijski vojni med Anglijo in Kitajsko v 19. stoletju, vojni, ki sta dodobra premešali karte na takratnem političnem in trgovinskem zemljevidu sveta. Hong Kong takrat postane angleška kolonija.
“Evropa je imela zelo malo stvari, ki jih je lahko ponudila evropskemu trgu. Ko ji je začelo primanjkovati srebra, so Kitajcem ponudili opij. Zanj so zahtevali srebro in nato s srebrom kupovali čaj. To je prišlo tako daleč, da je Kitajska postala z opijem zasvojena. Kitajci so se zato uprli in prišlo je do dveh opijskih vojn, v katerih je bila Kitajski prizadejana največja kulturna škoda v zgodovini. Francozi in Angleži so namreč do temeljev požgali poletno rezidenco cesarjev zraven Pekinga, kjer je bilo več kot dvesto objektov, templjev, s katerimi so bili predstavljeni vsi deli Kitajske. Kitajci so bili ponižani. Po besedah umetnostnih zgodovinarjev nikjer na svetu nikoli ni bilo uničenaega toliko kulturnega bogastva kot prav tu. To naj bi še vedno grenilo odnose med Angleži in Kitajci.”
Kot razloži dr. Prpič, je trgovina s čajem spodbudila tudi nastanek prvih multinacionalk, kot je denimo Britanska vzhodnoindijska družba. Pospešila je razvoj ladjedelništva, privedla pa je tudi do Bostonske čajanke, ki je pomenila razkol med britansko matico in njenimi kolonijami v Novem svetu.
“Vzhodnoindijska družba, ki je začela izgubljati trg, je želela izpade dohodka nadomestiti z obdavčitvijo kolonij v t.i. Novem svetu. Po davku na papir in časopis ter prepovedi uvoza nekaerih dobrin so uvedli tudi davek na čaj, ki pa je izbil sodu dno. Napačna kolonialna politika je iz kolonij preveč črpala in jim premalo dala. Kolonije prav tako niso imele možnosti odločanja v parlamentu. Tudi to je pripeljalo do tega, da se je začel širši upor proti Londonu, kar je posledično privedlo do ameriške razlglasitve neodvisnosti.”
Čaj je, kot pojasnjuje dr. Marko Prpič, pripomogel tudi k zdravju ljudi in posledično k večji poroduktivnosti v času industrijske revolucije v Angliji:
“Ko je v 17. in 18. st. čaj prišel med ljudi, so ljudje mislili, da je zdravilen. A živeli so v velikih mestih in voda je bila zelo onesnažena. Trije ljudje od petih so imeli želodčne težave zaradi umazane vode. Ko so pričeli vodo za čaj kuhati, so pač uničili slabe stvari in so mislili, da je to učinek čaja. Ampak to je izboljšalo marsikaj. Matere so bile bolj zdrave, imele so zdravo mleko, dojenčki so imeli manj težav. Skratka, vse skupaj se je zavrtelo.”
4426 epizod
Aktualne oddaje, ki jih v programu Prvega lahko slišite izven terminov rednih oddaj. Terenska oglašanja, reportaže, pogovori, utrinki od tam, kjer je aktualno!
Samo vode spijemo več kot čaja, zato ne čudi, da je vplival tudi na tok zgodovine
Na Prvem je tokratno nedeljsko jutro zadišalo po čaju. Zakaj 15. december je svetovni dan čaja v opomin na izkoriščanje premnogih delavcev in kmetov na področju Azije, Afrike in Južne Amerike. Na Svetovnem socialnem forumu, največjem zborovanju aktivistov na svetu, so se leta 2004 odločili, da s svetovnim dnevom čaja opozorijo na problematiko nabiralcev čaja. Korporacije, ki trgujejo s čajem, nabiralce namreč še vedno nekaznovano izkoriščajo, poleg nizkih plač pa velik problem predstavlja otroška delovna sila in delo žensk, ki je cenjeno manj, kot moško.
Beseda zato v tokratnem nedeljskem jutru ni tekla o vrstah čaja ter o načinih priprave in pitja, temveč o tem, kako je čaj spreminjal svet. Z zgodovinarjem dr. Markom Prpičem smo se ozrli v zgodovino, jo prečesali in izpostavili dogodke, ki so tako ali drugače povezani s čajem. Glede na to, da samo vode spijemo več kot čaja, ne čudi, da gre za pijačo, ki je spreminjala svet.
“Čaj ni samo pijača. Zgodovinsko gledano je bil zdravilo, bil je denar, menjalno sredstvo. Bil je sredstvo za nadzor uporov. Bil je razlog za spopade na svetovni ravni, pripomogel je k zdravju ljudi. Se pravi, da je veliko pomembnejši v zgodovini človeštva, kot se zdi na prvi pogled.”
Kot pojansjuje dr. Prpič, je Anglija skozi zgodovino čaja vpletena v vrsto neprijetnih zgodovinskih dogodkov. Med največje bitke za čaj sodita obe opijski vojni med Anglijo in Kitajsko v 19. stoletju, vojni, ki sta dodobra premešali karte na takratnem političnem in trgovinskem zemljevidu sveta. Hong Kong takrat postane angleška kolonija.
“Evropa je imela zelo malo stvari, ki jih je lahko ponudila evropskemu trgu. Ko ji je začelo primanjkovati srebra, so Kitajcem ponudili opij. Zanj so zahtevali srebro in nato s srebrom kupovali čaj. To je prišlo tako daleč, da je Kitajska postala z opijem zasvojena. Kitajci so se zato uprli in prišlo je do dveh opijskih vojn, v katerih je bila Kitajski prizadejana največja kulturna škoda v zgodovini. Francozi in Angleži so namreč do temeljev požgali poletno rezidenco cesarjev zraven Pekinga, kjer je bilo več kot dvesto objektov, templjev, s katerimi so bili predstavljeni vsi deli Kitajske. Kitajci so bili ponižani. Po besedah umetnostnih zgodovinarjev nikjer na svetu nikoli ni bilo uničenaega toliko kulturnega bogastva kot prav tu. To naj bi še vedno grenilo odnose med Angleži in Kitajci.”
Kot razloži dr. Prpič, je trgovina s čajem spodbudila tudi nastanek prvih multinacionalk, kot je denimo Britanska vzhodnoindijska družba. Pospešila je razvoj ladjedelništva, privedla pa je tudi do Bostonske čajanke, ki je pomenila razkol med britansko matico in njenimi kolonijami v Novem svetu.
“Vzhodnoindijska družba, ki je začela izgubljati trg, je želela izpade dohodka nadomestiti z obdavčitvijo kolonij v t.i. Novem svetu. Po davku na papir in časopis ter prepovedi uvoza nekaerih dobrin so uvedli tudi davek na čaj, ki pa je izbil sodu dno. Napačna kolonialna politika je iz kolonij preveč črpala in jim premalo dala. Kolonije prav tako niso imele možnosti odločanja v parlamentu. Tudi to je pripeljalo do tega, da se je začel širši upor proti Londonu, kar je posledično privedlo do ameriške razlglasitve neodvisnosti.”
Čaj je, kot pojasnjuje dr. Marko Prpič, pripomogel tudi k zdravju ljudi in posledično k večji poroduktivnosti v času industrijske revolucije v Angliji:
“Ko je v 17. in 18. st. čaj prišel med ljudi, so ljudje mislili, da je zdravilen. A živeli so v velikih mestih in voda je bila zelo onesnažena. Trije ljudje od petih so imeli želodčne težave zaradi umazane vode. Ko so pričeli vodo za čaj kuhati, so pač uničili slabe stvari in so mislili, da je to učinek čaja. Ampak to je izboljšalo marsikaj. Matere so bile bolj zdrave, imele so zdravo mleko, dojenčki so imeli manj težav. Skratka, vse skupaj se je zavrtelo.”
V Cankarjevem domu v Ljubljani bo naš najuspešnejši himalaist Viki Grošelj jutri predstavil svojo najnovejšo knjigo z naslovom Mojih 33 odprav. V njej se kronološko vrača k vzponom na 33 najvišjih in najbolj odmaknjenih gorstev sveta, od Makaluja leta 1975 do Himlunga leta 2022. 47 let, kolikor je to obdobje dolgo, je strnil na skoraj 400 straneh z barvnimi fotografijami. Njegova prejšnja knjiga, Križ čez Nepal, prav tako nosi precej simbolično ime. Z Vikijem Grošljem se je pogovarjal Jure K. Čokl in ga vprašal, ali se je pri svoji oceni, da gre za neke vrste obračun s celotno kariero, zelo zmotil.
Iz Berlina se je oglasila naša dopisnica Maja Derčar in komentirala aktualno dogajanje. Nemška notranja ministrica Nancy Faeser je prepovedala skrajno desno društvo Hammerskins in več povezanih skupin. Proti članom so izvedli obsežno racijo v več zveznih deželah, ki so jo pripravljali več kot eno leto. Evropske države se soočajo s povečanjem števila migrantov – s problemom se ukvarja predvsem Italija – kakšno politiko glede tega vodi Nemčija? Vse nazorneje pa se kaže, da imajo sankcije proti Rusiji številne luknje, tako na področju izvoza izdelkov na ruski trg kot pri uvozu ruske nafte. Danes v Ramsteinu tudi zaseda kontaktna skupina za Ukrajino.
V letošnjem letu so v trgovske verige na slovenski trg prišle breskve iz Srbije in slive iz Poljske, oboje so vsebovale ostanke prepovedanega pesticida KLORPIRIFOS -ETIL. Na upravo za varno hrano, veterinarstvo in varstvo rastlin so se usuli očitki o neučinkovitem nadzoru in predvsem o preslabem obveščanju potrošnikov. Uprava za varno hrano je medtem zaostrila nadzor nad uvozom iz Srbije, kar pomeni zadrževanje pošiljk, dokler niso znani rezultati analiz. Na osnovi poostrenega nadzora na meji je tako pred kratkim zadržala in poslala v uničenje 18 ton kumaric iz Srbije, ki tako niso prišle na slovenski trg. Danes so predstavniki Uprave za varno hrano predstavili postopke in ugotovitve nadzora nad ostanki pesticidov v zadnjem obdobju. Ocenili so, da je njihova komunikacija s potrošniki potekala korektno in pojasnili daje odgovornost za obveščanje potrošnikov v primeru spornih breskev in sliv na strani trgovcev. Več v prispevku Jernejke Drolec.
Dobro desetletje po tem, ko je v Srbiji izbruhnila afera o krajah in preprodajah novorojenčkov, so prvi primer odkrili tudi v Sloveniji in letos maja, ko je Simona Šeremet Kalanj, aktivistka, ki se trudi za to, da bi čimveč staršev, ki so jim po rojstvu otroka rekli, da je ta umrl, dobilo uradne informacije o tem, kaj se je zares zgodilo, z nekaj primeri, ki jih je pomagala reševati, nastopila v slovenskem parlamentu, se je število staršev, ki iščejo izvirno dokumentacijo o svojih domnevno mrtvih otrocih povzpelo na 70. Minulo nedeljo so organizirali srečanje, na katerega so povabili tudi sotrpine iz nekdanjih jugoslovanskih republik. Med njimi je bila tudi Dragana Naumovski, ki je leta 1990 v mariborski porodnišnici rodila sina in porodnišnico zapustila brez novorojenca. Svojo zgodbo je povedala Cirili Štuber.
Posledice avgustovskih poplav so seveda še kako prisotne, pravzaprav se šele zdaj kaže, kaj vse so pustile za seboj narasle vode. Dela bo še ogromno. Prav zato se je gospa Breda Rožič, predsednica humanitarnega in neprofitnega društva Zdravo z naravo iz Izole odločila, da to sredo, 13. september, posvetijo čiščenju nabrežine reke Meže. Gospa Rožič namreč prihaja iz Prevalj, zato se jo je videno v domačem kraju še toliko bolj dotaknilo. Kako in kdaj lahko prostovoljke in prostovoljci v sredo pomagate, pa Breda Rožič razloži v pogovoru z Lucijo Fatur.
Nasilje ima daljnosežne posledice za duševno in telesno počutje milijonov starejših oseb po vsem svetu. Prav zato Organizacija Združenih narodov vse več pozornosti posveča prav starejšim osebam in njihovim človekovim pravicam. Avgusta so objavili poročilo posebne neodvisne poročevalke Caludie Mahler o različnih pojavnih oblikah zlorab ter njeno analizo možnosti preprečevanja in zaščite starejših oseb. Novinarka Tita Mayer se je o aktualnem poročilu, katerega glavne ugotovitve so strnili pri Ženskem lobiju Slovenije, pogovarjala s predsednico ŽLS Sonjo Lokar.
Jutri, v soboto, bodo v bližini Kampora na hrvaškem otoku Rab počastili spomin na 80-letnico osvoboditve tamkajšnjega fašističnega taborišča. Italijanska okupacijska vojska ga je postavila poleti leta 1942, vanj pa zaprla na tisoče Slovencev, Italijanov in Judov. Čeprav je taborišče delovalo samo slabo leto, je v njem zaradi lakote, bolezni, poraznih higienskih razmer in nasilja umrlo več kot tisoč ljudi, predvsem civilistov. Med udeleženci proslave bodo, kot kaže, tudi letos manjkali politični predstavniki Italije. V državi, ki je med drugo svetovno vojno okupirala tudi velik del ozemlja današnje Slovenije, ohranjajo spomin na fašistično nasilje zlasti pri Združenju italijanskih partizanov ÁNPI. Zadnja leta ga vodi predsednik Gianfranco Pagliarulo, ki bo v soboto na Rabu med slavnostnimi govorniki. Z njim se je v Rimu pogovarjal Janko Petrovec.
Slovenija bo prihodnje leto postala ena od izvajalk novega podiplomskega programa vesoljske fiziologije in medicine ljudi v skrajnih razmerah, ki bo prvi te vrste na svetu. Študenti dveletnega programa se bodo najprej teoretično usposabljali v Franciji in Nemčiji, v Sloveniji pa bodo opravljali praktični del študija – med drugim v skrajnih razmerah kraških jam in visokogorja Julijskih Alp.
Na ministrstvu za gospodarstvo po evropski direktivi pripravljajo zakon, ki spolne kvote uvaja tudi v gospodarstvo. S tem zakonom bodo od leta 2027 morali predstavniki podzastopanega spola, torej v večini primerov ženske, zasedati vsaj 40 odstotkov neizvršnih direktorskih mest oz. nadzorniških svetov ali vsaj tretjino vseh direktorskih mest. Spolne kvote sicer pri nas sicer niso novost. Poznamo jih denimo iz politike, kjer so po skoraj dveh desetletjih opazne pozitivne spremembe. O tej tematiki se novinar Rene Markič v prispevku pogovarja s profesorico delovnih razmerij na Univerzi v Leedsu v Združenem kraljestvu Jano Javornik, nekdanjim ustavnim sodnikom Cirilom Ribičičem in Jasno Mikić Ljubi s Fakultete za družbene vede Univerze v Ljubljani. Foto: Reuters/MMC
V torek je Slovenijo pretresel primer nasilja v trebanjskem domu za starejše občane. Mladoletna dijakinja je med opravljanjem počitniškega dela izvajala telesno nasilje nad varovanci, posnetke nasilja pa objavila na socialnih omrežjih. Kako razširjen je problem nasilništva v zavodih po državi? Kako je sploh lahko prišlo do tako deviantnega dejanja? Pojasnila je iskala Eva Lipovšek s sogovorniki, ki so ji povedali, da tudi slabi delovni pogoji vplivajo na razmah nasilja, ne smejo pa biti izgovor za nasilje. Država bi morala ukrepati v več smereh, opozarjajo strokovnjaki. Nujno je sprejetje interventnega zakona za reševanje kadrovske stiske v zavodih, rešiti bi morali tudi problem s podplačanostjo kadra. Nasloviti pa bi morali tudi vsesplošno neozaveščenost, pomanjkljiv sistem mentorstva in individualizem, ki mlade sili v iskanje potrditve preko socialnih omrežij. FOTO: Pixabay
Od katastrofalnih poplav je dober mesec. Življenje gre naprej, a preden se bo vrnilo v stare tire, bo preteklo še precej vode. Najtežje razmere so seveda na Koroškem in v Zgornji Savinjski dolini, pa tudi dolvodno v Občini Braslovče. Prebivalci Strug, kje je povodenj popolnoma uničila tri hiše, še vedno ne vedo ali se bodo še kdaj lahko vrnili v domači kraj. V Braslovčah nameravajo preseliti družine iz 150-ih domov, nekateri se temu upirajo. Še vedno grozijo plazovi, lokalne ceste ostajajo ne prevozne, kmetijske površine in gozdovi so opustošeni, številna podjetja še vedno niso zagnala proizvodnje, turizem je na tleh. A domačini ne stojijo križem rok, za zdaj jim ob strani še stoji država, še vedno je prisotna mednarodna pomoč. Čeprav se mudi s sanacijskimi ukrepi, pa je zdaj tudi čas za razmislek, kako naprej. V preteklosti so se namreč naredile številne napake, predvsem z umeščanjem objektov v prostor. Ob Savinji so pustošile 500 letne vode, gre za izreden dogodek, a zaradi globalnih klimatskih sprememb, ni jamstva, da se ne bo kmalu ponovil.
Slovenija je v vrhu držav po deležu ljudi, ki uživajo alkohol. To se odraža tudi pri mladih, ki se z njim srečajo veliko pred dopolnitvijo 18ega leta. Največja težava je visoka dostopnost do alkohola. Mladi ga namreč lahko naročajo tudi prek spleta, po izsledkih raziskave Zveze potrošnikov Slovenije pa jim ob tem na nobeni točki ni treba izkazati polnoletnosti. Več v pogovoru z Renejem Markičem.
Zaradi odprave posledic po letošnjih vremenskih ujmah naložbe v zdravstvu za zdaj, kot kaže, ne bodo ustavljene. Večina naložb, ki so vezane na evropska sredstva, namreč poteka v skladu z roki, pojasnjuje državni sekretar Marjan Pintar. Težave, ki so pa izhajajo predvsem iz razmer v celotni gradbeni industriji v širšem evropskem prostoru.
Desa Muck s knjigo Blazno resno o HPV poziva starše, naj s cepljenjem zaščitijo svoje otroke pred številnimi raki in drugimi boleznimi.
Po dveh mesecih bezskrbnih počitnic je znova čas, da otroci sedejo za šolske klopi. S šolo pa seveda pridejo tudi domače naloge, ocenjevanja in učenje. Čeprav se v šoli naučimo veliko različnih stvari, se le malo kdaj pogovarjamo o tem, kako se je najbolje učiti, in o tem, do kolikšne mere lahko starši pomagajo pri učenju svojim otrokom. Več v prispevku Lane Furlan, prebral ga je Marko Rozman.
Pogovarjali smo se s predsednikoma krovnih organizacij porabskih Slovencev - s predsednico Zvez Slovencev na Madžarskem Andreo Kovacs in predsednikom Državne slovenske samouprave Karlom Holcem, zaslužnim tudi za Mali Triglav, ki stoji v Andovcih.
Za zagovornico Slovencev v madžarskem parlamentu je bila prvič izvoljena leta 2014, lani je bila izvoljena že tretjič. Kakšne so njene pristojnosti? Kaj lahko dejansko naredi v parlamentu pa tudi, kdaj bodo znani rezultati popisa prebivalstva?
Porabski Slovenci imajo svoje medije že več deset let, najstarejši izmed njih je časopis, tednik Porabje, ki izhaja že 32 let. Imajo tudi svojo radijsko postajo in televizijski program. O njih so spregovorili glavni urednik Radia Monošter Atila Bartakovič, glavna urednica tednika Porabje Nikoletta Vajda Nagy in Dušan Mukič, urednik televizijske oddaje Slovenski utrinki.
Interventni zakon, kjer je med drugim urejeno vprašanje solidarnostnih pomoči, so včeraj potrdili v državnem zboru. V zakonu je nabor različnih pomoči za prizadeta gospodinjstva. Vse žrtve poplav in plazov, ne glede na dohodek ali premoženje, bodo upravičene do izredne denarne socialne pomoči. O pomočeh za posameznike se z generalno direktorico Direktorata za socialne zadeve Barbaro Goričan z ministrstva za delo pogovarjala Urška Valjavec.
Ekipa Prvega se danes v živo javlja s terena in spremlja utrip na prvi šolski dan v nekaterih krajih, ki so jih prizadela neurja in poplave. Na OŠ Franja Goloba Prevalje je dopisnica Metka Pirc najprej poklepetala z učenci Timotejem, Filipom, Nejcem, Tano, Tiso in Tajo ter s knjižničarko Mojco Pungartnik. V drugem javljanju iz Mežiške doline pa sta o aktualnih razmerah in dolgoročnih posledicah ujme spregovorili ravnateljica OŠ Franja Goloba Prevalje dr. Andreja Tinta in svetovalna delavka Urška Petrič.
Neveljaven email naslov