Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vrhunci literature v zvočni obliki na programu Ars.
Med literarnimi oddajami, ki jih pripravlja Uredništvo za kulturo Programa Ars, v tem tednu opozorimo predvsem na začetek nove sezone Arsovega domačega branja za srednješolce Oh literatura - O, literatura! ter na oddaji ob pisateljskem srečanjem na Bledu.
A začnimo izbor literarnih draguljev z nedeljskima oddajama Spomini, pisma in potopisi ter Literarni portret: Avstrijski publicist in pisatelj Martin Pollack se je v knjigi Smrt v bunkerju soočil z zgodbo lastnega očeta, nacističnega vojnega zločinca, ki je mladost preživel v Laškem; v lani izdanem delu Ženska brez groba pa raziskuje usodo svoje pratete Pauline Drolc. V očetovem sorodstvu je bila edina, ki nikoli ni podlegla velikonemškemu duhu nacizma, a je kot žrtev povojne oblasti umrla v improviziranem taborišču na gradu Hrastovec, medtem ko so ostali sorodniki svoj status in nacionalsocialistična prepričanja ohranili tudi po vojni.
Francoskega pisatelja in popotnika Sylvaina Tessona so bralci vzljubili, ko je leta 1996 pri štiriindvajsetih objavil knjigo Vozili smo po Zemlji, pozneje pa so ga za zbirke esejev in kratkih zgodb nagradili še francoski literarni kritiki. Njegov literarni portret temelji na zbirki zgodb Pod milim nebom, ki bo jeseni bo izšla v slovenskem prevodu.
Torek: V ciklu Arsovega domačega branja Oh literatura - O, literatura! nas v novem šolskem letu čaka skupno branje z dijaki 4. letnika slovenskih srednjih šol, a začenjamo z oddajama, ki sta spomladi odpadli zaradi epidemije covida 19. Prizorišče groteskne tragikomedije irskega književnika Samuela Becketta Čakajoč Godota je prazno, le uboga človeka čakata na, recimo, rešitelja. A ga ni od nikoder. Človek, čeprav v dvojici, je ostal sam na svetu. Kljub vsej teži pa drama ni moreča, temveč burkaško absurdna. Literarni večer je pripravila Bruna Vuga, profesorica slovenščine na Srednji šoli Vena Pilona v Ajdovščini.
Četrtek bo zaznamovalo mednarodno pisateljsko srečanje na Bledu, ki bi sicer moralo potekati že spomladi, a je bilo prestavljeno na ta teden. Prevajalka Dušanka Zabukovec v Literarnem večeru na Prvem predstavlja literarno ustvarjanje pesnice in pisateljice Jennifer Clement, predsednice mednarodnega Pena, Literarni nokturno pa prinaša nekaj pesmi Richarda Berngartena, britanskega pesnika in esejista, ki je prav za to priložnost pripravil posebno pesniško zbirko z naslovom Ob jezeru.
In še sprehod po ostalih Literarnih nokturnih: Izmislila sem si umetnost, da bi ostala živa, je v romanu v pesmih Kultura enega napisala ameriška pesnica Alice Notley in v skladu s tem svojim življenjskim motom objavila več kot štirideset pesniških knjig in postala ena največjih ameriških živih pesnic. Nemško-švicarska pisateljica in dramatičarka Sibylle Berg je že v romanu Nekaj ljudi išče srečo in crkne od smeha predstavila vse značilnosti svojega pisanja: rezek, groteskno hrepenenjski humor in slikanje sodobne družbe z neprizanesljivimi potezami. Iz tega romana so tudi štiri besedilca, naslovljena Ruth se šminka. Tone Škrjanec v pesniški zbirki Nekaj o nas kot živalih, ki je tik pred izidom, s sebi lastnim, umirjenim ritmom brez divjih poudarkov, alternacij v tonu ali eksklamacij govori o ljubezni, pa tudi o manj prijetnih stvareh današnjega časa in o pravici do intime in zasebnosti. S pesmimi Antona Podbevška iz zbirke Človek z bombami se bomo spomnili stote obletnice novomeške pomladi, gibanja, ki je postalo pojem za razvoj slovenske avantgardistične in modernistične literature in umetnosti. Za sobotni Literarni nokturno pa nam je Franjo Frančič poslal tri še neobjavljene pesmi iz daljšega cikla Ko ljubezen mine.
Literarne oddaje med 20. in 26. septembrom 2020
Nedelja, 20. september
14.05 (Ars) Humoreska tega tedna: Anton Pavlovič Čehov: Hči Anglije
18.05 (Ars) Spomini, pisma in potopisi: Martin Pollack: Ženska brez groba
22.05 (Ars) Literarni portret: Sylvain Tesson
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Dane Zajc: DotikPonedeljek, 21. september
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Alice Notley: Boginja, ki je ustvarila ta minljivi svetTorek, 22. september
21.00 (Ars) Literarni večer (Arsovo domače branje): Samuel Beckett: Čakajoč Godota
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Sibylle Berg: Ruth se šminkaSreda, 23. september
11.05 (Ars) Literarna matineja: S Tonetom Škrjancem o ameriški beatniški generaciji
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Tone Škrjanec: Vonj pačulijaČetrtek, 24. september
21.05 (Prvi) Literarni večer: Jennifer Clement
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Richard Berngarten: Ob jezeruPetek, 25. september
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Anton Podbevšek: Človek z bombamiSobota, 26. september
18.00 (Ars) Izbrana proza: Ajda Bračič: Ozki koti in druge zgodbe
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Franjo Frančič: Ko ljubezen mine
Vrhunci literature v zvočni obliki na programu Ars.
Med literarnimi oddajami, ki jih pripravlja Uredništvo za kulturo Programa Ars, v tem tednu opozorimo predvsem na začetek nove sezone Arsovega domačega branja za srednješolce Oh literatura - O, literatura! ter na oddaji ob pisateljskem srečanjem na Bledu.
A začnimo izbor literarnih draguljev z nedeljskima oddajama Spomini, pisma in potopisi ter Literarni portret: Avstrijski publicist in pisatelj Martin Pollack se je v knjigi Smrt v bunkerju soočil z zgodbo lastnega očeta, nacističnega vojnega zločinca, ki je mladost preživel v Laškem; v lani izdanem delu Ženska brez groba pa raziskuje usodo svoje pratete Pauline Drolc. V očetovem sorodstvu je bila edina, ki nikoli ni podlegla velikonemškemu duhu nacizma, a je kot žrtev povojne oblasti umrla v improviziranem taborišču na gradu Hrastovec, medtem ko so ostali sorodniki svoj status in nacionalsocialistična prepričanja ohranili tudi po vojni.
Francoskega pisatelja in popotnika Sylvaina Tessona so bralci vzljubili, ko je leta 1996 pri štiriindvajsetih objavil knjigo Vozili smo po Zemlji, pozneje pa so ga za zbirke esejev in kratkih zgodb nagradili še francoski literarni kritiki. Njegov literarni portret temelji na zbirki zgodb Pod milim nebom, ki bo jeseni bo izšla v slovenskem prevodu.
Torek: V ciklu Arsovega domačega branja Oh literatura - O, literatura! nas v novem šolskem letu čaka skupno branje z dijaki 4. letnika slovenskih srednjih šol, a začenjamo z oddajama, ki sta spomladi odpadli zaradi epidemije covida 19. Prizorišče groteskne tragikomedije irskega književnika Samuela Becketta Čakajoč Godota je prazno, le uboga človeka čakata na, recimo, rešitelja. A ga ni od nikoder. Človek, čeprav v dvojici, je ostal sam na svetu. Kljub vsej teži pa drama ni moreča, temveč burkaško absurdna. Literarni večer je pripravila Bruna Vuga, profesorica slovenščine na Srednji šoli Vena Pilona v Ajdovščini.
Četrtek bo zaznamovalo mednarodno pisateljsko srečanje na Bledu, ki bi sicer moralo potekati že spomladi, a je bilo prestavljeno na ta teden. Prevajalka Dušanka Zabukovec v Literarnem večeru na Prvem predstavlja literarno ustvarjanje pesnice in pisateljice Jennifer Clement, predsednice mednarodnega Pena, Literarni nokturno pa prinaša nekaj pesmi Richarda Berngartena, britanskega pesnika in esejista, ki je prav za to priložnost pripravil posebno pesniško zbirko z naslovom Ob jezeru.
In še sprehod po ostalih Literarnih nokturnih: Izmislila sem si umetnost, da bi ostala živa, je v romanu v pesmih Kultura enega napisala ameriška pesnica Alice Notley in v skladu s tem svojim življenjskim motom objavila več kot štirideset pesniških knjig in postala ena največjih ameriških živih pesnic. Nemško-švicarska pisateljica in dramatičarka Sibylle Berg je že v romanu Nekaj ljudi išče srečo in crkne od smeha predstavila vse značilnosti svojega pisanja: rezek, groteskno hrepenenjski humor in slikanje sodobne družbe z neprizanesljivimi potezami. Iz tega romana so tudi štiri besedilca, naslovljena Ruth se šminka. Tone Škrjanec v pesniški zbirki Nekaj o nas kot živalih, ki je tik pred izidom, s sebi lastnim, umirjenim ritmom brez divjih poudarkov, alternacij v tonu ali eksklamacij govori o ljubezni, pa tudi o manj prijetnih stvareh današnjega časa in o pravici do intime in zasebnosti. S pesmimi Antona Podbevška iz zbirke Človek z bombami se bomo spomnili stote obletnice novomeške pomladi, gibanja, ki je postalo pojem za razvoj slovenske avantgardistične in modernistične literature in umetnosti. Za sobotni Literarni nokturno pa nam je Franjo Frančič poslal tri še neobjavljene pesmi iz daljšega cikla Ko ljubezen mine.
Literarne oddaje med 20. in 26. septembrom 2020
Nedelja, 20. september
14.05 (Ars) Humoreska tega tedna: Anton Pavlovič Čehov: Hči Anglije
18.05 (Ars) Spomini, pisma in potopisi: Martin Pollack: Ženska brez groba
22.05 (Ars) Literarni portret: Sylvain Tesson
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Dane Zajc: DotikPonedeljek, 21. september
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Alice Notley: Boginja, ki je ustvarila ta minljivi svetTorek, 22. september
21.00 (Ars) Literarni večer (Arsovo domače branje): Samuel Beckett: Čakajoč Godota
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Sibylle Berg: Ruth se šminkaSreda, 23. september
11.05 (Ars) Literarna matineja: S Tonetom Škrjancem o ameriški beatniški generaciji
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Tone Škrjanec: Vonj pačulijaČetrtek, 24. september
21.05 (Prvi) Literarni večer: Jennifer Clement
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Richard Berngarten: Ob jezeruPetek, 25. september
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Anton Podbevšek: Človek z bombamiSobota, 26. september
18.00 (Ars) Izbrana proza: Ajda Bračič: Ozki koti in druge zgodbe
23.05 (Prvi) in 23.50 (Ars) Literarni nokturno: Franjo Frančič: Ko ljubezen mine
Srednji vek še vedno prepogosto dojemamo kot temačen in intelektualno nazadnjaški. Umetnostna zgodovinarka Nataša Golob, zaslužna profesorica in dvojna doktorica, se vztrajno bori proti tem popačenim predstavam, tudi s svojimi knjižnimi deli, ki jih posveča rokopisom. Tako je nedavno izšla njena knjiga Srednjeveški rokopisi in rokopisni fragmenti, v kateri je kataloško obdelala rokopise in fragmente, ki jih hrani Narodna in univerzitetna knjižnica v Ljubljani. Srednjeveški rokopisni fond Narodne in univerzitetne knjižnice je največji tovrstni v Sloveniji in to bogastvo je tako obsežno, da je pravkar izdana knjiga šele za prvi del, sledili bosta namreč še dve knjigi. V prvem delu so prednost dobili neobjavljeni srednjeveški rokopisi in fragmenti, ki so danes ločeni od svojih prvotnih nosilcev – včasih gre le približno za noht velike ostanke, zato je bilo delo naše velike poznavalke srednjeveških rokopisov, skorajda detektivsko. Nataša Golob v dolgoletnem študiju srednjeveških rokopisov razkriva, da so naši kraji v srednjem veku bili intelektualno mnogo bolj bogati, kot si večina med nami predstavlja, zato želi pokazati množico vsebin, ki so bile tu navzoče. Knjiga srednjeveški rokopisi in rokopisni fragmenti. Narodna in univerzitetna knjižnica 1. del je pravzaprav nadaljevanje pred nekaj leti začete serije Manuscripta et fragmenta, ki jo izdaja SAZU v sodelovanju z ustanovo, ki gradivo hrani. V tej seriji je leta 2018 izšla knjiga, v kateri je Nataša Golob obravnavala rokopisne fragmente, ki jih hrani Arhiv Republike Slovenije. Če v zbirki arhiva prevladujejo knjige s cerkveno in liturgično vsebino, je v NUKovi zbirki drugače. Vsebinsko tokrat prevladujejo trije sklopi: slovarska dela, pravne vsebine in pa knjige, vezane na antični čas. Pri tem avtorica opozarja tudi komentarje bralcev pred 500 ali več leti, ki so se v opombah ob besedilu v knjigah sklicavali na antične avtorje, kot na primer, »to pa je iz Aristotela«. Tukajšnja kulturna atmosfera v srednjem veku torej ni bila majhna in obrobna je ključno sporočilo knjige Srednjeveški rokopisi in rokopisni fragmenti, misel o lepem rokopisu iz dunajske šole pa je v nekaterih primerih treba nadomestiti z mislijo o šoli iz dežele Kranjske. Katalog predstavlja 63 rokopisnih enot, od tega 20 rokopisov ali delnih rokopisov in 43 enot fragmentov, to gradivo pa je po besedah Nataše Golob pomembno za odpiranje kašče spomina – vzpostavljanje dialoga s svojo kulturno in znanstveno zgodovino.
Minljivost človeškega življenja je pogosta tema v likovni umetnosti. Skozi stoletja so umetniki opozarjali nanjo s pomočjo različnih simbolov, antičnih mitov in zgodb. Lep primer je mit o nimfi Marpisi, ki se je morala odločiti med smrtnikom Idasom in bogom Apolonom, svojo izbiro pa pojasnila takole: »Ko bo minila lepota moje mladosti, me bo Apolon zapustil. Čar življenja pa je lepota vseh starostnih obdobij ob moškem, ki ga ljubiš.« Izbrala je smrtnega Idasa. Zanimiva pa je tudi zgodba o Babjem mlinu, kamor so možje pripeljali svoje stare žene ter jih vrgli v mlin iz katerega so prišle zopet mlade in lepe. Človeška želja po mladosti in lepoti pa je tema, ki je nedvomno aktualna tudi danes.
Minuli teden je minilo 77 let od edinstvenega športnega dogodka, ki se je v času vojne odvil v Cerknem. Na takrat osvobojenem ozemlju so namreč pripravili pravo partizansko zimsko olimpijado, na kateri so udeleženci tekmovali v veleslalomu, patruljnem teku in skokih. O partizanskih smučinah v Cerknem je že v 80. letih minulega stoletja napisal knjigo Marijan Masterl, zdaj pa so o dogodku posneli tudi dokumentarni film. Film Partizanske smučine Cerkno '45 režiserja in scenarista Dušana Moravca pripoveduje o športnem dogodku, ki se je v času vojne odvil v Cerknem in je bil edinstven v takratni okupirani Evropi. Pripravili so namreč pravo partizansko zimsko olimpijado na kateri so udeleženci tekmovali v veleslalomu, patruljnem teku in skokih in to v času, ko so še nedaleč stran potekali boji ob koncu vojne. Dogodek je bil tudi nekakšna propagandna akcija. Trije zvočniki pred komando v Cerknem so obveščali o tem kaj se pripravlja, da bi se prireditve udeležilo čim več tekmovalcem so s posebno novico in vabilom na pot krenili kurirji. V Cerknem še vedno ohranjajo tradicijo in spomin na dogodek Partizanske smučine - Cerkno 45 na dogodek, ki je ljudi združil med vojno in jih povezuje tudi danes. Partizanske smučine Cerkno '45 je torej nov dokumentarni film scenarista in režiserja Dušana Moravca, producent in snemalec filma je Matjaž Mrak, z glasbo so ga sooblikovali Rok Šinkovec, ŽPZ Kombinat, Devetošolke mladinskega pevskega zbora OŠ Cerkno in Društvo godbenikov Cerkno. Nekaj avdio posnetkov iz filma pa je uporabljenih tudi v prispevku.
Jože Plečnik se je rodil, 23.1. 1872. Mesto njegove rojstne hiše označuje kamniti steber ob Slovenski cesti, poleg stanovanskega naselja Ferantov vrt. Plečnik kot otrok ni veliko obljubljal, bil naj bi len, ni se rad učil, tudi šolanje v gimnaziji je opustil. Nato je delal v očetovi mizarski delavnici in se izučil za umetnostnega mizarja. Odločilno je bilo njegovo srečanje z arhitektom Otom Wagnerjem, pri katerem je na Dunaju postal eden njegovih najboljših diplomantov. Bil je samosvoj, takšna je bila tudi njegova pot v arhitekturi. Med slovenskimi umetniki ga lahko postavimo ob bok Francetu Prešernu. Plečnikova dela so manj prisotna v širši slovenski zavesti kot pesnikova in ravno zato je vlada letošnje leto, ko mineva 150 let od njegovega rojstva, razglasila za Plečnikovo. Po vsej državi se bodo vse leto zvrstili dogodki, ki bodo osvetlili velikega arhitekta iz sodobnejše perspektive in ga približali širši javnosti. Na vrednost njegovih del nas lahko opomni tudi nedavni vpis na UNESCOV seznam svetovne in kulturne dediščine. Mojster je pač imel to vizijo, da naredi arhitekturo, ki bo prepoznavna tudi čez 500 let, je povedal arhitekt Janez Koželj. Foto: BoBo.
Na skrajnem severovzodu Portugalske govorijo mirandeščino. O rabi jezika, ki ga govori približno 25.000 ljudi, pričajo že pravne listine iz 12. stletja. Ste vedeli, da v Rovinju obujajo govorjenje istriotščine in imajo celo festival Istriotskog? Istriotščina se je po 7. stoletju oblikovala iz lokalnih latinskih narečij. Evropa je izjemno jezikovno bogat prostor. Odločno in velikopotezno to dokazuje dr. Klemen Jelinčič Boeta, ki je v edinstveni monografiji Jeziki in ljudstva Evrope zbral 212 gesel, od tega je 201 jezikovno geslo. Blaž Mazi
Včasih rečemo, da kdo ne more iz svoje kože, in kožo po večini res dojemamo kot nepremično ločnico med sabo in okoljem. Koža kot organ, ločnica, ščit, medij, metafora in milje je v ospredju fotografske razstave v Cankarjevem domu v Ljubljani. Dela razkrivajo različne poglede nanjo, ki se nanašajo tako na njeno površino kot na njeno družbeno vlogo. O koži po večini razmišljamo kot o delu svoje podobe, manj pa imamo v mislih, da ob njeni pomoči doživljamo in zaznavamo zunanji svet. Tudi fotografija je medij, s katerim ključno oblikujemo svoje predstave o svetu in sebi, in morda jo lahko nekoliko primerjamo s kožo. Da je prav fotografija lahko tisti medij, v katerem je mogoče vzpostaviti razmerje med stikom in pogledom, kožo in podobo, menita tudi kuratorki razstave Koža Kristina Ferk in Nataša Ilec Kralj. Tako koža kot fotografija pa sta tudi nosilki spomina. Na to se navezuje Anne Noble, ki z makrofotografijami kocin vzbuja skoraj taktilne občutke. Koža je nekaj intimnega in bližnjega, odtujena od telesa pa hitro lahko postane vir nelagodja, kot se zgodi v projektu umetnice Karine-Sirkku Kurz, ki prikazuje motive, posnete med lepotnimi kirurškimi posegi. Telo pri plastični kirurgiji postane predmet modeliranja in oblikovanja, odstranjene dele telesa pa dojemamo kot nekaj odvečnega, tujega. Upodabljanje kože se je sčasoma tudi spreminjalo – v 20., še toliko bolj pa v 21. stoletju je postala samostojen motiv, ki razkriva intimno področje lastne strukture. Predstavljanje kože začne presegati žanr portretistike ter se naslanja na krajino, impresijo in abstrakcijo. O njej pa je treba razmišljati tudi v okviru današnjega pogleda na lepoto, ki ga v veliki meri ustvarjajo družbeni mediji. Ti tudi zaradi lahkotnosti manipuliranja z lastno podobo ustvarjajo nerealistične ideale. To je tema serije Radikalna lepota, v kateri umetnica Ewa Doroszenko digitalne podobe izkrivlja in razkroji vse do nerazpoznavnosti. Razstava Koža, ki je nastala v sodelovanju Cankarjevega doma in zavoda Membrana, bo na ogled še do 1. marca, spremlja pa jo tudi tematska številka revije Fotografija.
Vsebine Programa Ars
Vsebine Programa Ars
Od vode z ledenikov in gora je odvisnih 1,5 milijarde ljudi. Ledeniki se talijo hitreje kot kadarkoli v zadnjih 5000 letih. Ob 19. uri v Galeriji Jakopič v Ljubljani odpirajo mednarodno razstavo Taljenje. Podobe podnebnih sprememb, ki je nastala v sodelovanju z organizacijo Project Pressure. Skozi dela 17 umetnikov in umetnic razkriva globalno razsežnost problema taljenja ledenikov s podobami pojavov iz več kot tridesetih držav in ozemelj ter poudarja, kako podnebna kriza vpliva na celoten planet. Cilj razstave je navdihniti in aktivirati ljudi po svetu, naj se dejavno ukvarjajo s problematiko ter se zavežejo, da bodo od politikov in oblasti zahtevali odgovorno okoljsko politiko, opozarja ustanovitelj in direktor organizacije Project Pressure Klaus Thymann.
17. januar je datum, na katerega je leta 1963 Robert Filliou, umetnik iz avantgardnega gibanja Fluxus izjavil, da se je umetnost rodila na ta dan pred natanko milijon leti. Njegovo idejo praznovanja umetnosti že tradicionalno zaznamuje tudi evroradijska skupina Ars acustica z večerom kratkih zvočnih daril. V projektu redno sodeluje tudi program Ars Radia Slovenija., tokratno darilo pa bo povezalo avantgardistično naravo Rojstnega dne umetnosti z aktualno domačo ustvarjalnostjo. Tolkalec, eksperimentalni glasbenik Jaka Berger bo predstavil interpretacije izbora grafičnih partitur znamenite zbirke Razprava (Treatise, 1963–1967) britanskega skladatelja Corneliusa Cardewa. Berger svoje interpretacije teh nenavadnih grafičnih spodbud za glasbeno igro razvija že preko desetletje. Svoje izvajanje Cardewa je predstavljal na vrsti nastopov ter na dveh ploščah. Drugo, Breakfast With Cardew, je izdal ob koncu lanskega leta. Nocojšnji nastop bo sledil zasnovi izvedb s te najnovejše glasbenikove plošče.
Neveljaven email naslov