Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
”V ZDA bi mi rekli, da sem legalno slep. Zase pravim, da ilegalno vidim,” pravi švedski terapevt za slabovidnost Krister Inde v oddaji Evropa osebno. Čeprav je tudi sam slabovidem, pravi, da je slabovidnost ovira, a z obveznim levim prilastkom – premagljiva.
Krister Inde je vid izgubil med služenjem vojaškega roka: ”Sprva je bilo to sicer čudovito obdobje, z nami je služil tudi eden od fantov iz skupine ABBA. No, potem sem kar naenkrat izgubil vid na eno oko. Poslali so me domov, kjer se je po šestih mesecih zgodba ponovila še z drugim očesom.
”Skoraj popolna izguba vida je seveda drastično spremenila njegove življenjske načrte. Poslali so ga v šolo za slepe in ko je videl, kako švedski sistem deluje, ga je hotel spremeniti: ”Mislil sem si, da gotovo to ne more biti edini, kaj šele najboljši način obravnave slepih in slabovidnih. Odločil sem se, da bom svojo kariero čisto posvetil spremembi sistema. Hotel sem postati ravnatelj te šole za slepe in jo takoj zapreti.”
Danes na Švedskem tudi po zaslugi Kristerja Indeja deluje 34 poklicnih rehabilitacijskih centrov, kjer slabovidni lahko dobijo celovito in brezplačno oskrbo. Po mnenju našega gosta je namreč slabovidnost najprej emocionalni, šele nato tudi zdravstveni problem.
”Najpomembneje je, da se sam odločiš, da si dovolj dober. In da imaš dostop do najboljših mogočih pripomočkov – to pa so dobri prijatelji. Te imaš lahko kjerkoli na svetu. V tem primeru lahko delaš tisto, kar si želiš. Tudi izpolniš svoje sanje. Šele takrat lahko začneš uporabljati tudi tehnične pripomočke, ki so danes na voljo. Ampak ti so samo še dodana vrednost.”
Krister sicer uporablja očala z 10-kratno povečavo, bere pa na razdalji 2,5 centimetra. Za nekoliko daljše razdalje uporablja monokular, na svojem računalniku ima za branje nameščenega sinetičnega govorca. Kdor Kristerja ne pozna, bi težko na hitro ugotovil, da praktično ne vidi: ”Nočem šteti v odstotkih. Naravnost pred sabo ne vidim čisto ničesar. Nekaj vida mi je ostalo ob straneh in navadil sem se ga uporabljati. Če bi že moral govoriti o odstotkih, bi jih bilo tam okrog pet. V ZDA bi mi rekli, da sem legalno slep. Zase pravim, da ilegalno vidim.”
Slabovidnost je po njegovem mnenju ovira, a z obveznim levim prilastkom – premagljiva. Krister to oviro uspešno premaguje ne samo v poklicnem, ampak tudi v zasebnem življenju: ”Prav o tem govori poglavje v moji knjigi ”See bad, feel good”. Moja žena mi najprej sploh ni verjela, da sem slaboviden. Mislila je, da se delam norca iz nje, ko sem ji rekel, da ne morem brati časopisa. Spoznala sva se namreč v študentskem gledališču, jaz sem bil vodja tega gledališča, ona pa igralka. Danes živiva tako, da žena na nek način ignorira mojo slabovidnost; ne pomaga pri vsaki malenkosti. In to je super, ker se počutim kot čisto običajen zakonec. Poročena sva že 40 let in še vedno se spoznavava. Je pa res, da je moja tašča, ko ji je žena povedala za mojo slabovidnost, rekla ”A si nisi mogla najti boljšega?”. Danes se Krister s taščo razume odlično.
Kako sta z življenjsko zgodbo Kristerja Indeja povezana Zlatan Ibrahimović in kralj Rock’n’rolla Elvis Presley, pa poslušajte v tokratni oddaji Evropa osebno.
717 epizod
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
”V ZDA bi mi rekli, da sem legalno slep. Zase pravim, da ilegalno vidim,” pravi švedski terapevt za slabovidnost Krister Inde v oddaji Evropa osebno. Čeprav je tudi sam slabovidem, pravi, da je slabovidnost ovira, a z obveznim levim prilastkom – premagljiva.
Krister Inde je vid izgubil med služenjem vojaškega roka: ”Sprva je bilo to sicer čudovito obdobje, z nami je služil tudi eden od fantov iz skupine ABBA. No, potem sem kar naenkrat izgubil vid na eno oko. Poslali so me domov, kjer se je po šestih mesecih zgodba ponovila še z drugim očesom.
”Skoraj popolna izguba vida je seveda drastično spremenila njegove življenjske načrte. Poslali so ga v šolo za slepe in ko je videl, kako švedski sistem deluje, ga je hotel spremeniti: ”Mislil sem si, da gotovo to ne more biti edini, kaj šele najboljši način obravnave slepih in slabovidnih. Odločil sem se, da bom svojo kariero čisto posvetil spremembi sistema. Hotel sem postati ravnatelj te šole za slepe in jo takoj zapreti.”
Danes na Švedskem tudi po zaslugi Kristerja Indeja deluje 34 poklicnih rehabilitacijskih centrov, kjer slabovidni lahko dobijo celovito in brezplačno oskrbo. Po mnenju našega gosta je namreč slabovidnost najprej emocionalni, šele nato tudi zdravstveni problem.
”Najpomembneje je, da se sam odločiš, da si dovolj dober. In da imaš dostop do najboljših mogočih pripomočkov – to pa so dobri prijatelji. Te imaš lahko kjerkoli na svetu. V tem primeru lahko delaš tisto, kar si želiš. Tudi izpolniš svoje sanje. Šele takrat lahko začneš uporabljati tudi tehnične pripomočke, ki so danes na voljo. Ampak ti so samo še dodana vrednost.”
Krister sicer uporablja očala z 10-kratno povečavo, bere pa na razdalji 2,5 centimetra. Za nekoliko daljše razdalje uporablja monokular, na svojem računalniku ima za branje nameščenega sinetičnega govorca. Kdor Kristerja ne pozna, bi težko na hitro ugotovil, da praktično ne vidi: ”Nočem šteti v odstotkih. Naravnost pred sabo ne vidim čisto ničesar. Nekaj vida mi je ostalo ob straneh in navadil sem se ga uporabljati. Če bi že moral govoriti o odstotkih, bi jih bilo tam okrog pet. V ZDA bi mi rekli, da sem legalno slep. Zase pravim, da ilegalno vidim.”
Slabovidnost je po njegovem mnenju ovira, a z obveznim levim prilastkom – premagljiva. Krister to oviro uspešno premaguje ne samo v poklicnem, ampak tudi v zasebnem življenju: ”Prav o tem govori poglavje v moji knjigi ”See bad, feel good”. Moja žena mi najprej sploh ni verjela, da sem slaboviden. Mislila je, da se delam norca iz nje, ko sem ji rekel, da ne morem brati časopisa. Spoznala sva se namreč v študentskem gledališču, jaz sem bil vodja tega gledališča, ona pa igralka. Danes živiva tako, da žena na nek način ignorira mojo slabovidnost; ne pomaga pri vsaki malenkosti. In to je super, ker se počutim kot čisto običajen zakonec. Poročena sva že 40 let in še vedno se spoznavava. Je pa res, da je moja tašča, ko ji je žena povedala za mojo slabovidnost, rekla ”A si nisi mogla najti boljšega?”. Danes se Krister s taščo razume odlično.
Kako sta z življenjsko zgodbo Kristerja Indeja povezana Zlatan Ibrahimović in kralj Rock’n’rolla Elvis Presley, pa poslušajte v tokratni oddaji Evropa osebno.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Predstavljamo čisto navadne nenavadne ljudi. Denimo take, ki se učijo estonščine, ali one, ki redijo severne jelene, med dopustom razvažajo pice v Bruslju.
Neveljaven email naslov