Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Kaj imata skupnega razstava selfiejev z lubenicami in vnukinja Eleanor Roosevelt?
Kaj imata skupnega razstava selfiejev z lubenicami in vnukinja Eleanor Roosevelt?
Poziv k strpnosti in kritika družbe se kažeta v razstavi Promenada, Cikel selfijev, ki jo bodo danes ob 20-ih odprli v ljubljanski Galeriji Kresija. Avtorica razstave je vizualna umetnica in kostumografka Tina Kolenik, ki se je za potrebe razstave približno dve leti ukvarjala z lubenicami. V ospredju razstave je poleg omenjenega sadeža tudi selfi oziroma glava in vse, kar se dogaja na njej in v njej ter kar iz nje lahko razberemo.
O strpnosti pa govori tudi prvi člen Splošne deklaracije človekovih pravic, ki jo je leta 1948 sprejela Generalna skupščina Združenih narodov.
“Vsi ljudje se rodijo svobodni in imajo enako dostojanstvo in enake pravice. Obdarjeni so z razumom in vestjo in bi morali ravnati drug z drugim kakor bratje.”
10. decembra letos, na dan človekovih pravic, bo torej minilo 70 let od sprejetja deklaracije. Ena izmed najzaslužnejših za to je bila Eleanor Roosevelt, aktivistka, političarka, novinarka, borka za človekove pravice, pa tudi žena 32. predsednika ZDA, Franklina Delana Roosevelta.
Na človekove pravice bo v prihodnje opominjal tudi njen kip, ki ga je Amnesty International Slovenije – letos praznuje 30-letnico – včeraj izročil ljubljanski mestni občini. Ob izročitvi doprsnega kipa, ki ga je izdelala češka kiparka Maria Šeborová, je bila navzoča tudi vnukinja Eleanor Roosevelt, Laura Roosevelt.
“Še vedno obstajata suženjstvo in mučenje, ni pa enakega plačila za enako delo. Zazdelo se mi je, da smo 70 let potem, ko je bila Deklaracija predstavljena svetu, še vedno tako zelo daleč od njenega namena. Potem pa sem se spomnila gesla: »Napredek, ne popolnost.« Veliko držav je, v katerih se zdaj lahko poročajo ljudje različnih narodnosti, različnih veroizpovedi, istospolni. To je napredek.”
Kaj imata skupnega razstava selfiejev z lubenicami in vnukinja Eleanor Roosevelt?
Kaj imata skupnega razstava selfiejev z lubenicami in vnukinja Eleanor Roosevelt?
Poziv k strpnosti in kritika družbe se kažeta v razstavi Promenada, Cikel selfijev, ki jo bodo danes ob 20-ih odprli v ljubljanski Galeriji Kresija. Avtorica razstave je vizualna umetnica in kostumografka Tina Kolenik, ki se je za potrebe razstave približno dve leti ukvarjala z lubenicami. V ospredju razstave je poleg omenjenega sadeža tudi selfi oziroma glava in vse, kar se dogaja na njej in v njej ter kar iz nje lahko razberemo.
O strpnosti pa govori tudi prvi člen Splošne deklaracije človekovih pravic, ki jo je leta 1948 sprejela Generalna skupščina Združenih narodov.
“Vsi ljudje se rodijo svobodni in imajo enako dostojanstvo in enake pravice. Obdarjeni so z razumom in vestjo in bi morali ravnati drug z drugim kakor bratje.”
10. decembra letos, na dan človekovih pravic, bo torej minilo 70 let od sprejetja deklaracije. Ena izmed najzaslužnejših za to je bila Eleanor Roosevelt, aktivistka, političarka, novinarka, borka za človekove pravice, pa tudi žena 32. predsednika ZDA, Franklina Delana Roosevelta.
Na človekove pravice bo v prihodnje opominjal tudi njen kip, ki ga je Amnesty International Slovenije – letos praznuje 30-letnico – včeraj izročil ljubljanski mestni občini. Ob izročitvi doprsnega kipa, ki ga je izdelala češka kiparka Maria Šeborová, je bila navzoča tudi vnukinja Eleanor Roosevelt, Laura Roosevelt.
“Še vedno obstajata suženjstvo in mučenje, ni pa enakega plačila za enako delo. Zazdelo se mi je, da smo 70 let potem, ko je bila Deklaracija predstavljena svetu, še vedno tako zelo daleč od njenega namena. Potem pa sem se spomnila gesla: »Napredek, ne popolnost.« Veliko držav je, v katerih se zdaj lahko poročajo ljudje različnih narodnosti, različnih veroizpovedi, istospolni. To je napredek.”
Tokrat pogledujemo proti otoku Lido, kjer festivalski vrvež, kot pravi Nina Zagoričnik, ne poneha. Do konca Beneške Mostre so v glavnem tekmovalnem programu preostali še štirje filmi in kopica v vzporednih programih.
O filmski premieri na sarajevskem festivalu dokumentarnega filma pod okriljem Al Jazeere Balkans ter o grozljivih in nepredstavljivih dogodkih med obstreljevanjem Sarajeva.
Nismo želeli uglasbiti Bartolove ideje, ampak se temeljito poglobiti v besedilo ter označiti ključne elemente in probleme, ki se nam zdijo aktualni.
Tobias Putrih je mednarodno uveljavljen slovenski umetnik, živi v ameriški zvezni državi Massachusetts, kjer na eni od univerz predava študentom arhitekture umetnost ustvarjanja. V svojem delu povezuje različna področja od arhitekture do znanosti, dizajna in zdaj tudi jeklarstva s kiparstvom. Svoj zadnji projekt “Industrija jekla” te dni razstavlja v Galeriji Ravne. Kakšen pa je njegov poletni namig?
Tam, kjer se Kanal Grande izliva v Beneško laguno, stoji Punta Dogana, nekoč carinarnica, danes sodoben galerijski prostor. Okoli stavbe tik ob vodi, nas pelje ozka pot, s širokim pogledom na ves zaliv.
Kaj prinaša najstarejši in najbolj relevanten festival med največjimi na svetu?
Prinaša tudi pet nagrajenih plesnih predstav domačih in tujih ustvarjalcev.
V krajinskem parku Polhograjski dolomiti je že osmo poletje zapored odprla vrata Hiša na hribu. Gre za umetniški projekt pod idejnim vodstvom Zvonke Simčič, ki povezuje sodobno umetniško produkcijo s prostori tradicije, podeželskega ter kulturne in naravne dediščine. Damijan Kracina pa je z razstavo 0.22 galerijo Društva likovnih umetnikov Ljubljana spremenil v nekakšen kabinet čudes, poln malih skulptur, skic, risb v prostoru, spominov, nenavadnih oblik – najdemo jih na tleh, visijo v prostoru, v okenskih nišah …
Namig za poletne dejavnosti podaja Hana Čeferin, kuratorka Galerije Fotografija in urednica nove revije za sodobno umetnost ETC, ki jo je izdal istoimenski zavod za kulturno dejavnost. V prvi številki revije, izhajala bo enkrat na leto, je predstavljenih 19 mladih umetnikov iz Slovenije in tujine. Revija predstavlja sodobno umetnost od Balkana do Baltika. Njen namen je tudi promocija slovenskih umetniških projektov v tem prostoru.
Z matematičarko, gozdarko in lovko Marijo Jakopin o izginjanju avtohtone vrste jelk zaradi neurij, posledici monokulturnega bukovega gozda in pomenu izobraževanja o gozdu že v osnovnih šolah.
Črnomaljski grajski atrij in staro mestno jedro Črnomlja avgusta vsako leto gostita Festival dobre glasbe, smeha, kulture, športa in kulinarike. Na odru se znajdejo številni priznani gosti, ki na različne načine razvedrijo poletne večere. Začenja pa se tudi Kranj Foto Fest, ki bo mesto za en mesec spremenil v navdihujoče prizorišče. Srečali se bodo vsi, ki bodo želel deliti svoje izkušnje o fotografiji in s fotografijo.
Slovenska umetnica in gledališka ustvarjalka, dramaturginja in režiserka Lea Kukovičič skupaj z raziskovalci in mednarodno umetniško ekipo ustvarja začasne kolektive in odkriva nova znanja. Njen novi avtorski projekt, ki nastaja, je gibanje za reševanje moških iz patriarhata – Zadnji Hamlet. Lea Kukovičič je letos tudi članica nove tričlanske kuratorske ekipe 25. mednarodnega festivala Mladi levi. Kaj pa so njeni poletni namigi?
Palme nenehno sprožajo razne razprave. Povsod, kjer jih sadimo, spremenijo tradicionalno okolje in ker niso najbolje prilagojene na naše podnebje, povzročajo razne težave.
Mednarodni festival Mladi levi, ki se začne v petek, je eden najopaznejših letnih dogodkov zavoda Bunker, ki vsak konec poletja v Ljubljano pripelje najaktualnejše odrske ustvarjalce z vseh koncev sveta.
V prestolnici se danes začenja osmi FeKK - Festival kratkega filma. V dvanajstih sekcijah bo do 20. avgusta predstavil več kot 160 kratkih filmov iz 35 različnih držav. Festivalski program – tako filmski kot spremljevalni - ima letos naslov Skrivno življenje.
Na prvi pogled se zdijo digitalne tehnologije in čarovništvo na dveh bregovih, a temu ni tako. Na spletu novo hibridno čarovništvo spaja astrologijo, newage duhovnost in še marsikaj. Posebej kvir in žensko-identificiranim čarovnicam je skupna želja, da pretresejo ustaljen sistem in svobodno raziskujejo svojo identiteto.
Neveljaven email naslov