Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Pred dnevi je v 85. letu umrl fotograf Joco Žnidaršič. Njegovo izjemno fotoreportersko delo je povezano predvsem s časopisom Delo, kjer je bil od leta 1974 do upokojitve tudi urednik fotografije. Vseeno njegove fotografije poznamo vsi. V fotografski objektiv je ujel desetine najpomembnejših dogodkov, ki so zaznamovali naš čas. Leta 2021, ob 30-letnici osamosvojitve Slovenije, so v Cankarjevem domu pripravili razstavo njegovih ikoničnih fotografij. Takrat se je z Jocem Žnidaršičem pogovarjal Žiga Bratoš.
Dvanajstega junija 1991 je skupina gorskih reševalcev na Triglavu, kjer je bilo še veliko snega, izkopala vrh Aljaževega stolpa in izobesila slovensko zastavo. Ta je bila brez grba, pa tudi brez zvezde, saj še ni bila sprejeta odločitev o simbolih nove države. Avtor zamisli in fotografije je bil Joco Žnidaršič.
739 epizod
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Pred dnevi je v 85. letu umrl fotograf Joco Žnidaršič. Njegovo izjemno fotoreportersko delo je povezano predvsem s časopisom Delo, kjer je bil od leta 1974 do upokojitve tudi urednik fotografije. Vseeno njegove fotografije poznamo vsi. V fotografski objektiv je ujel desetine najpomembnejših dogodkov, ki so zaznamovali naš čas. Leta 2021, ob 30-letnici osamosvojitve Slovenije, so v Cankarjevem domu pripravili razstavo njegovih ikoničnih fotografij. Takrat se je z Jocem Žnidaršičem pogovarjal Žiga Bratoš.
Dvanajstega junija 1991 je skupina gorskih reševalcev na Triglavu, kjer je bilo še veliko snega, izkopala vrh Aljaževega stolpa in izobesila slovensko zastavo. Ta je bila brez grba, pa tudi brez zvezde, saj še ni bila sprejeta odločitev o simbolih nove države. Avtor zamisli in fotografije je bil Joco Žnidaršič.
Med letošnjimi prejemniki nagrad prešernovega sklada sta tudi plesalca in koreografa Rosana Hribar in Gregor Luštek. Njuno sodelovanje se je začelo leta 1995 pri predstavi Romeo in Julija, h kateri ju je povabil Matjaž Farič. Kmalu sta poleg partnerstva na plesnem odru zaživela tudi v zasebni partnerski zvezi in skupaj živela s plesom in za ples. Njuno prvo skupno delo ima naslov Ana is the Name of the Rose, ki si ga je leta 2003 ogledal tudi Pino Mlakar. Njegove pohvale sta mlada plesalca spodbudila in nekaj let pozneje sta začela ustvarjati serijo duetov. Tej posebni plesni obliki, katere ospredje in jedro je medsebojni odnos, se posvečata od leta 2006, ko sta ustvarila prvega v tej seriji, z naslovom 8 let in bila zanj doma in v tujini tudi nagrajena. Dve leti pozneje sta predstavila duet z naslovom 10 let in bila zanj spet večkrat nagrajena. Sledili so še: 012, 014 in 016, zadnji premierno uprizorjen konec preteklega leta. Vendar Hribarjeva in Luštek v tandemu ne ustvarjata zgolj duetov, temveč tudi sodobnoplesne predstave z večjimi skupinami. Med domačimi velja omeniti predstavo 68 s skupino EnKnap Group, zadnja leta pa sta večkrat koreografirala tudi v operno-baletni hiši v avstrijskem Gradzu in drugod. Poleg avtorskega dela Rosana Hribar in Gregor Luštek redno sodelujeta pri sodobnoplesnih predstavah drugih koreografov in v gledališču. Nagrado prešernovega sklada sta prejela za koreografsko delo zadnjih dveh let, in sicer za avtorsko plesno stvaritev Duet 014 ter za umetniško zasnovo in realizacijo plesnega projekta Korak v dvoje po Pii in Pinu. Za Duet 014 v utemeljitvi piše: "Umetniški projekt, za katerega lahko rečemo, da izraža in predstavlja ognjemet neskončnega bogastva in pestrosti pristnega, naravnega odnosa med moškim in ženskim bitjem, Rosano in Gregorjem." Projekt Korak v dvoje po Pii in Pinu pa je po zapisu žirije iz poklona v spomin Mlakarjevima skozi ustvarjalni vrtinec in prepletanje najrazličnejših plesnih zvrsti in energij "prerastel v očarljivo lepo in ganljivo umetniško zaokroženo delo,..., v odo plesno-gledališki umetnosti". O skupni ustvarjalni poti in razumevanju umetnosti, ki sta ji Hribarjeva in Luštek posvečena, pa v pogovoru s Petro Tanko, kateremu se je Gregor Luštek pridružil nekoliko pozneje, pa v oddaji Naši umetniki pred mikrofonom. Foto: Miha Fras
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Med letošnjimi prejemniki nagrad Prešernovega sklada sta tudi plesalca in koreografa Rosana Hribar in Gregor Luštek. Nagrado Prešernovega sklada sta prejela za koreografsko delo zadnjih dveh let, in sicer za avtorsko plesno stvaritev Duet 014 ter za umetniško zasnovo in realizacijo plesnega projekta Korak v dvoje po Pii in Pinu. Za Duet 014 v utemeljitvi piše: "Umetniški projekt, za katerega lahko rečemo, da izraža in predstavlja ognjemet neskončnega bogastva in pestrosti pristnega, naravnega odnosa med moškim in ženskim bitjem, Rosano in Gregorjem.« O več kot desetletni skupni ustvarjalni poti in razumevanju umetnosti, ki sta jih Hribarjeva in Luštek posvečena, pa v pogovoru s Petro Tanko v oddaji Naši umetniki pred mikrofonom.
Pesnik Andrej Brvar, nagrajen za življenjsko delo in bogat pesniški opus, je pesniško pot začel v šestdesetih letih; 1969 je izdal pesniški prvenec Slikanica. Sledilo je še sedem izvirnih pesniških zbirk, knjiga pogovorov in odzivov in tri knjige za mlajše bralce. Do osemdesetih let je bila Brvarjeva poezija izrazito modernistično usmerjena. Brvarjevo prvo pesniško obdobje zaznamujejo volja do moči, radoživost, dokumentarnost, hkrati pa relativiziranje objektivnega sveta. Pozneje je v njegovem pesništvu postajala vse bolj izrazita presunjenost nad eksistenco sveta in človeka v njem. Brvarjev pesniški vitalizem ob naraščajočem zavedanju minljivosti ni izgubil moči, temveč je dobil svoj smisel. fotografija: web.vecer.com
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Miki Muster je pionir slovenskega stripa in animiranega filma. Njegov ustvarjalni opus je izjemno obsežen, odlikujeta ga tehnična brezhibnost ter domišljijsko bogata vsebina. Nostalgični odrasli in tudi mladi se še vedno zabavajo ob njegovih napetih in humornih, več kot pol stoletja starih stripih o pustolovščinah živalskih junakov Zvitorepca, Lakotnika in Trdonje in kdo ne pozna zajčkov iz televizijskega Cikcaka ter Mustrovih reklam? Ob tem je ustvaril še številne ilustracije in animacije po predlogah drugih avtorjev, ukvarjal se je tudi s karikaturo. Miki Muster bo letos jeseni dopolnil 90 let, za njim je razgibano življenje, ki ga je posvetil predvsem ustvarjalnemu delu na sprva še povsem neznanem področju. S Prešernovim nagrajencem Mikijem Mustrom se je pogovarjala Maja Žel – Nolda. fotografija: www.muster.si
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Te dni bo dopolnil 90 let kipar Stojan Batič. Rodil se je v Trbovljah, po drugi svetovni vojni, ki jo je preživel v partizanih, pa je končal študij kiparstva na Likovni akademiji v Ljubljani. Izpopolnjeval se je v Parizu pri Ossipu Zadkinu. Batič sodi med najbolj znane slovenske kiparje, njegova dela zaznamujejo mnoge javne prostore. Manj opazne, a nič manj zanimive so tudi njegove male plastike. S Stojanom Batičem se je pred desetletjem pogovarjala Vida Curk.
Pred dnevi je dopolnil osemdeset let dramski igralec Boris Juh. Rodil se je v Celju, ker se je družina veliko selila, se je šolal marsikje. Po končani Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani je najprej devet let nastopal v Slovenskem mladinskem gledališču; od tam je odšel v osrednje slovensko gledališče – SNG Dramo v Ljubljani, kjer je nastopal do upokojitve in ustvaril množico izrazitih, izjemnih vlog – predvsem etično močnih likov. Boris Juh je veliko igral tudi na filmu in televiziji, neprecenljiv pa je opus, ki ga je ustvaril na našem Radiu, v literarnem in dramskem programu. Z Borisom Juhom se je o njegovem življenju in ustvarjanju pogovarjala Staša Grahek.
V tokratni oddaji bomo predstavili francoskega fotografa slovenskega rodu Klavdija Slubana. Njegova dela si lahko trenutno ogledate kar na dveh razstavah v Ljubljani: v Narodni galeriji je na ogled razstava z naslovom Srečni dnevi na osamelem otoku, v galeriji Fotografija pa dela iz cikla, ki ga je naslovil Izgubljeni raj. Avtor, ki zase pravi, da je pohodnik, saj je prepotoval in fotografiral že skoraj ves svet, je tudi dobitnik številnih najuglednejših nagrad in cenijo ga in so ga cenili celo takšni mojstri, kot je zdaj že pokojni Henri Cartier-Bresson. Rodil se je slovenskim staršem v Parizu, a najzgodnejša leta je preživel pri mamini družini v vasici Livold na Kočevskem. Da bi ga starši čim manj pogrešali, so ga sorodniki neprestano fotografirali. Kmalu je začel fotografirati tudi sam. S Klavdijem Slubanom se je pogovarjala Aleksandra Saška Gruden.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Maja Haderlap, pesnica, pisateljica in univerzitetna predavateljica iz avstrijske Koroške, je na 30. slovenskem knjižnem sejmu dobila literarno nagrado Mira za leto 2014. Žirija ji jo je prisodila »zaradi izjemnih literarnih oblik in globokega družbenega učinka njenega romana Angel pozabe v evropskem prostoru«. Za ta roman je leta 2011 dobila nagrado Ingeborg Bachmann, eno najbolj prestižnih literarnih priznanj na nemškem govornem območju. V oddajo Naši umetniki pred mikrofonom jo je povabil Vlado Motnikar.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Skladatelj, klarinetist, pedagog Uroš Rojko je dopolni šestdeset let - priložnost za razmislek umetnika o delu in življenju pred mikrofonom. Z njim se pogovarja Marko Šetinc.
Gost oddaje Naši umetniki pred mikrofonom bo skladatelj, klarinetist in pedagog Uroš Rojko. 9. septembra je zaokrožil 60 let. Glasba Uroša Rojka je zvočni portret dobe, v kateri živimo, tudi kritika zdajšnjega vse preveč hitrega bivanja. Uroša Rojka je pred mikrofon povabil Marko Šetinc.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Portret umetniške in življenjske poti ustvarjalca, glavnih postaj na njegovi poti, umetniških smernic in ciljev. Gostimo umetnike vseh zvrsti, tako s področja literature, scenskih umetnosti, filma, glasbe, arhitekture in vizualne umetnosti.
Neveljaven email naslov