Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
S svojo zasedbo Buh in istoimensko kantavtorsko ploščo se nam v tokratni oddaji predstavlja multiinštrumentalist Uroš Buh.
Predstavljamo kantavtorski prvenec Uroša Buha
Idejo o lastnem glasbenem projektu, ki bi ga vodil tudi kot pevec, je Uroš Buh udejanjil pred nekaj leti z zasedbo ReLight, v kateri so zaigrali še Vid Drašler, Julijan Erič, Ambrož Božiček in Jošt Drašler. Obogaten z izkušnjo njihovega prvenca Evermore (2012) s pesmimi v angleščini je Uroš počasi stopil na lastno kantavtorsko pot in tako s pomočjo omenjenih glasbenikov (pridružil se jim je še Miha Erič) ustvaril svoj kantavtorski prvenec. Brez naslova, kot pravi – oziroma podpisan zgolj z imenom zasedbe: Buh.
“Nisem hotel nekaj dajati od sebe, preden ne bi imel sam pri sebi občutka, da je zadeva zaključena do te mere, da lahko stojim za njo, da jo lahko predstavim kot zgodbo.”
Uroš Buh, pogovor za Pesem v žepu
Ker gre za izkušenega glasbenika, bobnarja in spremljevalnega vokalista zasedb Zaklonišče prepeva, Same babe, Natriletno kolobarjenje s praho, Josip Brass in še nekaterih drugih, ni nobeno presenečenje, da Uroš Buh na svoji plošči (izšla je tudi na vinilu) daje veliko poudarka na glasbo in sam zvok. Vseeno so pozornosti vredna tudi besedila, v katerih zasledimo po eni strani intimne zgodbe in občutja, po drugi strani pa občutek nemoči ob stiku z neobvladljivo družbenopolitično situacijo:
“Mislim, da smo vsi ta trenutek lahko vsaj malo upravičeno zaskrbljeni nad vsaj politično ali pa neko vojaško situacijo v svetu, ne vem, dogajajo se neki taki zelo žalostni scenariji, na katere se zdi navzven, da nimamo vpliva – ampak kaj pa vem … Tako sem malo nemočen v opazovanju tega in v izpraševanju, kaj lahko jaz sploh naredim v zvezi s tem.”
Uroš Buh, pogovor za Pesem v žepu
Zasedba Buh se je od snemanja plošče še nekoliko preoblikovala; danes jo poleg Uroša Buha (vokal, kitara) sestavljajo še Vid Drašler (bobni), Jošt Drašler (baskitara, vokal), Mario Babojelič (kitara), Ambrož Božiček (rhodes, hammond), Metod Banko (akustična kitara, vokal) in Višnja Fičor (vokal).
244 epizod
Na robu večera ne potrebuješ nobenih velikih besed, samo greš. Kitara v kovčku, klobuk na glavi in … Pesem v žepu. Poneseš jo na oder ali na cesto; pustiš ji, da poišče pot do tujih ušes. Tudi skozi radijski eter, kjer je našla svoj dom v večerni glasbeni oddaji. Skozi slovensko kantavtorsko in avtorsko sceno se s pesmijo v žepu sprehaja glasbena urednica Teja Klobčar.
S svojo zasedbo Buh in istoimensko kantavtorsko ploščo se nam v tokratni oddaji predstavlja multiinštrumentalist Uroš Buh.
Predstavljamo kantavtorski prvenec Uroša Buha
Idejo o lastnem glasbenem projektu, ki bi ga vodil tudi kot pevec, je Uroš Buh udejanjil pred nekaj leti z zasedbo ReLight, v kateri so zaigrali še Vid Drašler, Julijan Erič, Ambrož Božiček in Jošt Drašler. Obogaten z izkušnjo njihovega prvenca Evermore (2012) s pesmimi v angleščini je Uroš počasi stopil na lastno kantavtorsko pot in tako s pomočjo omenjenih glasbenikov (pridružil se jim je še Miha Erič) ustvaril svoj kantavtorski prvenec. Brez naslova, kot pravi – oziroma podpisan zgolj z imenom zasedbe: Buh.
“Nisem hotel nekaj dajati od sebe, preden ne bi imel sam pri sebi občutka, da je zadeva zaključena do te mere, da lahko stojim za njo, da jo lahko predstavim kot zgodbo.”
Uroš Buh, pogovor za Pesem v žepu
Ker gre za izkušenega glasbenika, bobnarja in spremljevalnega vokalista zasedb Zaklonišče prepeva, Same babe, Natriletno kolobarjenje s praho, Josip Brass in še nekaterih drugih, ni nobeno presenečenje, da Uroš Buh na svoji plošči (izšla je tudi na vinilu) daje veliko poudarka na glasbo in sam zvok. Vseeno so pozornosti vredna tudi besedila, v katerih zasledimo po eni strani intimne zgodbe in občutja, po drugi strani pa občutek nemoči ob stiku z neobvladljivo družbenopolitično situacijo:
“Mislim, da smo vsi ta trenutek lahko vsaj malo upravičeno zaskrbljeni nad vsaj politično ali pa neko vojaško situacijo v svetu, ne vem, dogajajo se neki taki zelo žalostni scenariji, na katere se zdi navzven, da nimamo vpliva – ampak kaj pa vem … Tako sem malo nemočen v opazovanju tega in v izpraševanju, kaj lahko jaz sploh naredim v zvezi s tem.”
Uroš Buh, pogovor za Pesem v žepu
Zasedba Buh se je od snemanja plošče še nekoliko preoblikovala; danes jo poleg Uroša Buha (vokal, kitara) sestavljajo še Vid Drašler (bobni), Jošt Drašler (baskitara, vokal), Mario Babojelič (kitara), Ambrož Božiček (rhodes, hammond), Metod Banko (akustična kitara, vokal) in Višnja Fičor (vokal).
Tudi nežne pesmi so lahko družbenokritične in tudi v angažiranih pesmih se najde prostor za ljubezen. To med drugim dokazuje kantavtor Leon Matek s svojo tretjo ploščo »Srce imaš tako veliko«. Predstavlja nam jo v tokratni Pesmi v žepu.
Mladi primorski kantavtor Žiga Rustja se giblje na presečišču popa in rocka, s svojimi pesmimi pa skozi osebno izpoved ustvarja most med generacijami – tako v glasbi kot tudi sicer v življenju. Po prvencu »Z moje perspektive« (2014) tokrat v Pesem v žepu prinaša svojo drugo ploščo »Čas«.
Letošnji 16. Kantfest International 2018 je na oder Kulturnega doma Ruše znova prinesel slovenske in tuje kantavtorske pesmi, trije nastopajoči pa so prejeli tudi nagrade – zlato, srebrno in bronasto kanto. Festivalske utrinke, pogovor z zmagovalci in komentar člana strokovne žirije Adija Smolarja poslušamo v dveh zaporednih Pesmih v žepu. Tokrat je na vrsti drugi del.
Letošnji 16. Kantfest International 2018 je na oder Kulturnega doma Ruše znova prinesel slovenske in tuje kantavtorske pesmi, trije nastopajoči pa so prejeli tudi nagrade – zlato, srebrno in bronasto kanto. Festivalske utrinke, pogovor z zmagovalci in komentar člana strokovne žirije Adija Smolarja poslušamo v dveh zaporednih Pesmih v žepu. Tokrat je na vrsti prvi del.
Vse od leta 2003 se v Rušah odvija Kantfest, mednarodni festival kantavtorske glasbe. Na njem se predstavljajo bolj ali manj neznani ustvarjalci, ki se potegujejo za festivalske nagrade – kante. Dogajanje pokrivamo tudi na Prvem, kjer vam bomo v naslednjih dneh in tednih ponudili več festivalskih utrinkov in komentarjev. Še pred samim dogajanjem pa smo v Pesem v žepu povabili organizatorja festivala Petra Andreja, s katerim se je pogovarjal sodelavec RTV centra Maribor, urednik Gregor Stermecki.
Življenje, pa tudi minevanje vsak od nas doživlja nekoliko drugače. To se zrcali tudi v pesmih, ki smo jih izbrali za tokratno oddajo. Poslušamo preplet kantavtorstva, šansona in uglasbene poezije.
Nanine pesmi so pesmi, ki jih je za svojo vnukinjo Nano napisal Frane Milčinski – Ježek. Te dni so se zložile v glasbeno slikanico, ob spremljavi številnih glasbenih ustvarjalcev pa jih odpoje prav tista Nana, za katero so nastale: Nana Milčinski.
Člani skupine Čedahuči predstavljajo svojo drugo ploščo Svetilnik. Kam jih je vodila pot vse od Severnice (2014) pa do danes, katerim simbolom so sledili in kaj vse so odkrili v svojem iskanju desetih novih pesmi, nam v imenu benda zaupata Blaž Učakar in Matjaž Jakin.
Poslušamo drugi album zasedbe Orkestrada: "Utrip", ki nosi naslov po njihovi zmagovalni skladbi s Festivala slovenskega šansona leta 2013. Ploščo nam predstavlja pevka Rada Kikelj Drašler.
Poslušamo tretjo ploščo "Preden se zdani" prekmurske skupine Ethnotrip, ki po dveh albumih s priredbami ljudskih pesmi prinaša dvanajst novih, avtorskih pesmi. Predstavljata nam jih pevka Tjaša Šimonka in violinist Miha Kavaš.
V zadnji poletni izdaji Pesmi v žepu se ustavljamo pri šansonu in poslušamo dve plošči domačih zasedb: "Stroj za sušenje solz" skupine Počeni škafi in "Divji zahod" dua Drajnarjuva vampa.
Tokratna Pesem v žepu je pisana na kožo predvsem mlajši generaciji. Poslušamo namreč pesmi skupin Koala Voice, Matter in MRFY.
Besedo tokrat prevzema uglasbena poezija, izpostavljamo namreč tri plošče: "Zatópató" (Erika Vouk, glasba Peter Andrej), "Vrvohodci" (Magdalena Svetina Terčon, Simona Solina in Albert Halász, glasba Duo Ponte) ter "Melodije zamolčanih besed" (Borut Gombač, glasba Marko Grobler).
Nadaljujemo poletni prelet nove slovenske kantavtorske in avtorske glasbe. Tokrat jadramo po akustiki in bluesu, poslušamo namreč nekaj pesmi s plošč "Nova nebesa" Lačnega Franza in "Wacky Blues Professors" Prismojenih profesorjev bluesa.
Tokrat poslušamo plošči "Tiha misel" Nike Solce ter "Ko se ustavi čas" skupine Junema. Skupna točka obeh albumov je narava, ki lahko ponuja zatočišče pred urbanim vsakdanom, hkrati pa predstavlja tudi način življenja.
V Pesmi v žepu smo se uglasili na poletni ritem - v juliju in avgustu pregledujemo dogajanje v slovenski kantavtorski in avtorski glasbi v zadnjem letu. Tokrat se bomo ustavili pri festivalu Kantfest, poslušali nekaj pesmi z lanskega festivalskega večera ter spregovorili o pričakovanjih in željah glede letošnjega, 16. Kantfesta.
V Pesmi v žepu smo se uglasili na poletni ritem - v juliju in avgustu pregledujemo dogajanje v slovenski kantavtorski in avtorski glasbi v zadnjem letu. Tokrat so na vrsti Hamo & Tribute 2 Love s ploščo 3P in Primož Žižek oziroma Erik Platon s ploščo Ekonomsko-propagandni pop.
V Pesmi v žepu smo se uglasili na poletni ritem in bomo naslednja dva meseca izkoristili za pregled dogajanja v slovenski kantavtorski in avtorski glasbi. Tokrat sta na vrsti dva kantavtorja: Luka Gluvić in Uroš Buh.
Neveljaven email naslov