Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Kje je meja med resnico in lažjo? Ali iz dveh polresnic lahko nastane resnica? Vprašanja, ki si jih sledilci aktualnim dogodkom doma in po svetu zastavljamo iz dneva v dan. In če si jih slučajno ne zastavimo sami, nam jih v obliki svojih - enih in edinih resnic - servirajo tisti, ki vedno vedo vse.
Petkovo centrifugo je pripravil Tadej Košmrlj.
916 epizod
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Kje je meja med resnico in lažjo? Ali iz dveh polresnic lahko nastane resnica? Vprašanja, ki si jih sledilci aktualnim dogodkom doma in po svetu zastavljamo iz dneva v dan. In če si jih slučajno ne zastavimo sami, nam jih v obliki svojih - enih in edinih resnic - servirajo tisti, ki vedno vedo vse.
Petkovo centrifugo je pripravil Tadej Košmrlj.
Medtem ko vi gledate nogomet, nekdo lepi plakate po prisrčnem šaleškem mestecu. Nekdo lepi plakate, ki normalnemu človeku vzbujajo tesnobo in strah. Plakati so resda majhni in neugledni, a kljub temu širijo nestrpnost in poveličujejo ideje, ki jih je širša družba že zdavnaj soglasno zavrgla, zgodovina pa pospravila v predal z napisom: ne odpiraj. A zlomek vedno hoče na plano, pomagajo pa mu ljudje, ki ne mislijo zelo radi ali pa vsaj ne prav dosti; in zatohel duh rasizma, nestrpnosti in sovraštva spet zaveje po svetu in kot gosta megla prekrije mesto in vas. Le tu in tam iz nje gleda kakšna smreka, ki si je upala zrasti malo višje, a bo zato že dan pozneje predmet posebne obravnave z motorno žago.
Pretresljivi posnetki iz opuščenih skladišč z omreženimi prostori v katere so namestili iz naročja staršev iztrgane otroke so osupnili civiliziran svet. Ko se zdi, da je Trump pa res dosegel skrajno mejo, rob absurda in nespodobnosti, preseneti z novo, še bolj noro potezo. Najbolj skrbi, ker se zaradi odnosa Amerike, dežele, kjer so vsi, ampak prav vsi potomci migrantov, poteze vseh drugih v svetu, povezane z migranti, še kar znosne.
Ko se nam od koalicijskih sestavljank že skoraj blede, ker je že vsak lahko odlična osebnost in zelo pameten, je nogomet prava odrešitev. Poletje, čas za góle in gôle. Centrifugira Tatjana Pirc.
V tem tednu smo se skoraj izključno ukvarjali z rezultati nedeljskih volitev. Kdo je zmagovalec, kdo poraženec in kdo bo koga poklical po telefonu za resen pogovor o možnem sodelovanju? Janez Janša vodi politiko izključevanja, čeprav zdaj vidi možnosti političnega sodelovanja tudi s katero od levosredinskih strank. Na drugi strani je levosredinska politika povezovalna, čeprav vsi po vrsti izključujejo sodelovanje z SDS?
V Centrifugi nastopajo: paradoks izbire, banalnost zla, Indija Koromandija in še ženska slovnična oblika formulacij v internih aktih FF v Ljubljani. Poleg nekaterih standardnih likov, brez katerih pregledi tednov ne morejo.
Tokrat je teden, ki je za nami, oprala Tanja Starič
Baltazar je dobri profesor in znanstvenik, ki s pomočjo domišljije in pozitivne energije rešuje težave državljank in državljanov. Morda bi znal risani junak pomagati tudi kakšnem našemu državljanu na drugem tiru, ki je po vseh kozjih molitvicah in volitvicah že zdavnaj zapeljal v slepo črevo. Častni fake news doktor Donald je določil dejstva v izraelsko-palestinskih odnosih, nogometni prvoligaš iz Jeruzalema pa se je preimenoval v Trumpa. Ruski car Vladimir se je prelevil v kamionarja, nemška kanclerka Angela pa je navdušena nad slovenskimi čebelami. In ker smo tudi vztrajni kot čebele in smo se naučili (pravilno) lobirati, bo Planica v četrtem poskusu vendarle gostila svetovno prvenstvo v nordijskem smučanju leta 2023. V predvolilno nestrpni Sloveniji 2.018 medtem kampanja poteka kot iz učbenika črne propagande, v pralnici denarja pa se odkrivajo novi madeži, ki očitno puščajo umazane sledi od Prijedorja pa vse do Teherana. Komentira Luka Hvalc.
Minuli teden so najbolj zaznamovale visoke temperature, prihajajoče volitve in stari znanec Trump.
V tokratno Petkovo centrifugo nas bo popeljal naš predsednik, ki se je v svojem prvomajskem nagovoru zavzel za še večjo fleksibilnost trga dela. Še posebej se je obrnil na “te naše bombončke” in “mlade državljančke”, ki so zavzeto snemali njegov govor. V pralni boben bomo dali tudi odpadke, ki plavajo po slovenskem morju. V času pohoda okoli Ljubljane, kjer je med drugo svetovno vojno stala žičnata ograja okupatorjev, bomo spomnili tudi na žrtve rezalne žice, ki danes stoji ob Kolpi.
Osrednji predstavnik politične sredine Miro Cerar se v slavnostnem nagovoru na proslavi ob dnevu boja proti okupatorju ni uklonil diktatu politične korektnosti in imperativu uravnoteženosti, z zagovarjanjem katerega si nekateri slovenski politiki prizadevajo redefinirati zgodovino; največkrat z vztrajanjem pri domnevno obveznih omembah povojnih pobojev ob vsaki omembi protifašističnega boja. Ugibamo lahko, da je s tem razočaral vsaj del svojih potencialnih volivcev.
Evropsko pravo šepa, mednarodno krevslja, zato si raje pomagajmo z višnjanskim pravom in s slavno kozlovsko sodbo. Tistega, ki poželjivo gleda čez plot in bi se domnevno rad mastil s tujim zeljem, bomo tepli po njegovi senci. Ne bodite zaskrbljeni, ne sedite na ušesih, glejte nas z zavezanimi očmi.
Medtem, ko si VELIKI grozijo in hvalijo, kdo ima v Sredozemlju in Siriji lepšo, hitrejšo in pametnejšo raketo, se ljudje z zdravim razumom sprašujejo, kam to vodi, ker vedo, da bodo na koncu prav oni plačali ceno igračkanja z orožjem. Tudi na domačih tleh se slovenski Donaldi in Vladimirji spuščajo v spopad, a na srečo je ta volilni. Njihovo orožje so slogani in programi strank. Mahajo vsak s svojimi ukrepi, s katerimi bodo Slovenijo spremenili v raj. A ljudje na te finte ne padajo več, saj so prav oni tisti, ki plačujejo ceno pohlepa politike, ki je v spregi z bankirji in gospodarstveniki pustošila po bogastvu naroda.
Po največjem krščanskem prazniku in najlepših željaš po zmagi svetlobe nad temo, se je svet hitro poglobil v dve novejši vojni: diplomatsko in trgovinsko. Skupno jima je le to, da utegneta obe imeti precej dolgoročnejše posledice od tistih, ki so si jih načrtovalci obetali od sprva.
Planica 2018 je letos postregla z izjemnimi poleti in izjemnim spodrsljajem. Človek, ki se je podpisal pod največje uspehe v slovenskem športu je od novinarjev izvedel, da ni več zaželen. A so zaplet diplomatsko rešili, kar pa ne moremo reči za novo mini hladno vojno med Rusijo in Zahodom, pri kateri se Slovenija zaenkrat drži bolj pri strani.
Leta 2010 je takrat 25 letni Mark Zuckerberg v San Franciscu razmišljal, da širitev družbenih omrežij pomeni, da so ljudje izgubili in spremenili svojo potrebo po zasebnosti. Zasebnost kot družbena norma je tako rekoč evolvirala in se razvila v nekaj drugega. Pred štirimi leti je Facebook sicer že nekoliko zaostril nastavitve zasebnosti, a duh je že ušel iz steklenice. Zadnja Facebook afera pa je le vrh ledene gore. Podatki so sodobna valuta in tudi orožje
Premier je odstopil. To morda ne bi bilo nič posebnega, če se seveda ne bi zgodilo v Sloveniji. Odstopil je namreč predsednik vlade, sicer ustavni pravnik, ki ga je povsem dotolkla odločitev vrhovnega sodišča, da otrok te vlade, zakon o famoznem razvpitem drugem železniškem tiru med Divačo in Koprom, na katerega je ta vlada stavila večino svojih konj, in ki so ga na referendumu potrdili tudi volilvci, ne velja. Torej: odstopil je pravnik, ki se mu je kot kost v grlu zataknilo pravo samo. To, pravo namreč, sicer ni vedno pravično, še manj logično, a sodba je sodba in tu se po navadi postavlja pika. Razen, če nisi ustavni pravnik. Petkov komentar je pripravil Miha Žorž.
Slikovita prispodoba v naslovu dolgoletne petkove oddaje na Valu 202 pove na kratko vse o njeni vsebini. Med kronističnim registriranjem dogodkov avtorji po pomembnosti in svoji presoji izločijo in ožamejo bistvo.
Tema (z obema naglasoma) tokratne Centrifuge je tekma v pomembnosti. Kdo je bolj vpliven? Influenserke, ki s svojimi twitti sesuvajo podjetja, ali ficoti (po priimku slovaškega premiera), ki s svojim vladanjem iz naših držav delajo divji vzhod.
Potencialni sončni kralji, zglasite se v parlamentu, na vladi ali pa morda celo pri predsedniku Pahorju, on bi vas znal celo razumeti. Morda je predlog enega izmed poslancev, da Slovenija postavi kralja, celo konstruktiven. Predvolilno prerivanje starih vojakov in novih obrazov namreč dobiva nenavadna poglavja, škornji pa bodo poleg jezikov zagotovo še naprej eno izmed glavnih orožij. Tako kot priložnostno nudisti, imitatorji, zunanji ministri, kosmatinci in še kdo. Zadnji olimpijski teden se nam ni ravno posrečil, so pa zato naši pločniki in ceste občasno spet drsališča in smučišča. Po belem avtobahnu so v Slovenijo s 3D očali priplužili Kraftwerk, pionirji elektronske glasbe. Biti in miti včasih res delujejo kraljevsko …
Slovenija se je ta teden opotekala med pustnimi rajanji in množičnimi stavkami. Pust je minil, stavke, najprej policistov, potem opozorilna zdravstvenega osebja in v sredo še množični shod šolnikov, so minile. V postnem času pa spet poteka hvalevredna akcija “40 dni brez alkohola”, namenjena predvsem perečemu problemu opijanja mladostnikov. Kdo ve ali je bil pijan, vsekakor pa poln sovraštva, nekdanji dijak, ki je pobijal na svoji šoli na Floridi. Na olimpijskih igrah pa smo le, po povprečnih nastopih in razočaranjih, dočakali kolajno. Srebro si je pritekel in pristreljal Jakov Fak. Centrifugo vrti Tomaž Gerden.
Neveljaven email naslov