Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
prof.dr. Marina Dermastia (NIB) povzema živahen začetek bolj poglobljenega raziskovanja netopirjev po izbruhu COVID-19
Že januarja letos, ko so iz Kitajske pronicale informacije o širjenju bolezni COVID-19 (in nevarnega virusa SARS-CoV-2, ki jo povzroča), se je skoraj hkrati dalo zaslediti tudi domneve o povezavi med njim in vrsto tamkajšnih netopirjev, kitajskih podkovnjakov. Zakaj netopirji? Poskus odgovora na to vprašanje je nedavno v spletnem časopisu Alternator.Znanost (v okviru ZRC SAZU) podala prof.dr. Marina Dermastia z Nacionalnega inštituta za biologijo. V pogovoru nam je povedala, da se je del raziskovalne skupnosti po objavi teh domnev začel bolj intenzivno ukvarjati z netopirji na že znanih spoznanjih. Zaradi njihovega evolucijsko nastalega odziva imunskega sistema so sicer „gojišče virusov“, vendar v izjemno majhnih koncentracijah, in razen za virusom stekline, ne zbolijo. Ve se, da so prenašalci virusov rdečk, ošpic, mumpsa, raznih oblik gripe itd. … in da se virusi pri njih v stresnih situacijah izjemno namnožijo, hitro prenašajo med celicami, in se lahko v redkih primerih tudi prelijejo na druge gostitelje. Razkritje logike takšne prilagoditve njihovega imunskega sistema bi lahko nakazalo smeri nadaljnjih raziskav. Netopirji (chiroptera) predstavljajo s približno 1200 vrstami okrog 20% delež človeku poznanih sesalcev.
660 epizod
Pogled v raziskovalne oddelke in laboratorije naravoslovnih, družboslovnih fakultet in inštitutov ter pogovori z raziskovalkami in raziskovalci.
prof.dr. Marina Dermastia (NIB) povzema živahen začetek bolj poglobljenega raziskovanja netopirjev po izbruhu COVID-19
Že januarja letos, ko so iz Kitajske pronicale informacije o širjenju bolezni COVID-19 (in nevarnega virusa SARS-CoV-2, ki jo povzroča), se je skoraj hkrati dalo zaslediti tudi domneve o povezavi med njim in vrsto tamkajšnih netopirjev, kitajskih podkovnjakov. Zakaj netopirji? Poskus odgovora na to vprašanje je nedavno v spletnem časopisu Alternator.Znanost (v okviru ZRC SAZU) podala prof.dr. Marina Dermastia z Nacionalnega inštituta za biologijo. V pogovoru nam je povedala, da se je del raziskovalne skupnosti po objavi teh domnev začel bolj intenzivno ukvarjati z netopirji na že znanih spoznanjih. Zaradi njihovega evolucijsko nastalega odziva imunskega sistema so sicer „gojišče virusov“, vendar v izjemno majhnih koncentracijah, in razen za virusom stekline, ne zbolijo. Ve se, da so prenašalci virusov rdečk, ošpic, mumpsa, raznih oblik gripe itd. … in da se virusi pri njih v stresnih situacijah izjemno namnožijo, hitro prenašajo med celicami, in se lahko v redkih primerih tudi prelijejo na druge gostitelje. Razkritje logike takšne prilagoditve njihovega imunskega sistema bi lahko nakazalo smeri nadaljnjih raziskav. Netopirji (chiroptera) predstavljajo s približno 1200 vrstami okrog 20% delež človeku poznanih sesalcev.
Žiga Zois, (v lastnih virih Sigismondo, od 1796 po V.Vodniku pri Slovencih Žiga - Sigismondo bi bilo po slovensko Zmago) je bil najbogatejši Kranjec, ker je izhajal iz družine kapitalista in ne dednega plemstva. Gost v oddaji dr.Goran Schmidt, dramaturg, literarni zgodovinar, zasebno pa tudi jamar, je v arhivih NUK-a in Arhiva RS, v Zoisovih fondih našel "rudarska poročila nadzornikov" Zoisovih rudnikov blizu Jesenic in starodavnih rudokopov na Pokljuki v slovenskem jeziku od 1788-1819. Tega leta je umrl finančni in splošni podpornik razsvetljenstva na Kranjskem. Do leta 1945 se tovrstna poslovna poročila lastnikom rudnikov niso več pisala v slovenskem jeziku. Pripravlja Goran Tenze.
»Če celico izpostavimo električnemu polju ustrezne jakosti in trajanja, pride do povečanja prepustnosti celične membrane. Ta pojav imenujemo elektroporacija oz. elektroper-meabilizacija«, med drugim preberemo na straneh Laboratorija za biokibernetiko na Fakulteti za elektrotehniko UL. Perspektivnost te metode, orodja in hkrati pojava, bo opisal vodja laboratorija (od 1998) in hkrati predstojnik Katedre za biomedicinsko tehniko, prof. dr. Damijan Miklavčič. Gost septembra v Portorožu organizira prvi svetovni kongres o elektroporaciji v biologiji in medicini ter na temo hrane in okoljskih tehnologij. Povezuje Goran Tenze.
Ob današnjem mednarodnem dnevu oceanov predstavljamo pogovor z znanstveno svetnico prof. dr. Valentino Turk, ki koordinira delovno področje mikrobne ekologije morja na Morski biološki postaji Piran (NIB). Zaradi kratkosti življenja, majhnosti in tako dovzetnosti na manjše količine anorganskih in tudi biotoksinov so prostemu očesu povečini nevidni organizmi pravšni za spremljanje onesnaženosti vode, v tem primeru morja. Slovenska predstavnica v Medvladni oceanografski komisiji OZN prof. dr. Alenka Malej (MBP Piran-NIB) pa bo osvetlila vlogo tega medvladnega telesa. Povezuje Goran Tenze.
Tokrat izpostavljamo pomembnost restavratorjev in konservatorjev pri ohranjanju dediščine. Ob razstavi oddelka za restavratorstvo ALUO-UL v ljubljanskem magistratu z naslovom »Poteze v sozvočju – reševanje modernih in sodobnih umetnin«, njen namen je izpostaviti tehnološka in etična vprašanja konserviranja in restavriranja, spregovorita prodekanja za študijske zadeve izr.prof.mag.Lucija Močnik Ramovš in izr.prof.mag.Tamara Trček Pečak. Povezuje Goran Tenze. na sliki Plakat razstave
Gost, dr.Robert Dominko s Kemijskega inštituta v LJ v okviru 4-letnega projekta HELIS koordinira 94 raziskovalcev v nadaljevanju razvoja zmogljivega in cenejšega litij-žveplovega akumulatorja za električna vozila. O izzivih, dosežkih, pričakovanjih in omejitvah pri raziskavah s tem povezanih snovi več v pogovoru, ki ga pripravlja Goran Tenze.
Prejšnji teden so v Muzeju za arhitekturo in oblikovanje v ljubljanskem Fužinskem gradu odprli razstavo z naslovom »Načrti, pasti in alternative – 120 let modernega urbanizma v Ljubljani«. Zato je tokrat naš gost njen postavljalec, direktor muzeja, arhitekt Matevž Čelik. Oddajo je pripravil Goran Tenze.
Večja pogostost določenih hormonskih bolezenskih motenj ni najnovejše odkritje, je pa koristno izvedeti, kaj se na tem področju dogaja pri nas. Toksikologinja z Nacionalnega inštituta za javno zdravje (nekdanji Inštitut za varovanje zdravja) dr. Lucija Perharič v pogovoru povzema spoznanja nedavnega kongresa v organizaciji Slovenskega toksikološkega društva, ki združuje strokovnjake več raziskovalnih in zdravstvenih ustanov od univerz, inštitutov in klinik. Pred prvomajskimi prazniki so dva dneva govorili o vplivu naslovne teme na zdravje ljudi in drugih organizmov.
Izhodišče pogovora je izvrstni pokazatelj klimatskih sprememb - ledenik - v našem primeru »Triglavski ledenik«. Tako kot glagolnik tudi glagol »kolebati« in njegova raba v vsakdanji govorici pešata. Gre za izraz, ki ga fizična geografija uporablja za pojasnjevanje premen visokogorskih ledenikov skozi čas. »Zeleni sneg« pa smo oziroma so, nekoč rekli tudi Triglavskemu ledeniku. Knjigo je izdal Geografski inštitut Antona Melika ZRC SAZU. Gre za najstarejšo slovensko kontinuirano raziskavo, saj so tukajšnji geografi prve redne meritve ledenika začeli v njegovi talilni sezoni leta 1946. Zadnja leta preučevanje ledenika pod Triglavom vodi in koordinira vodja inštitutskega oddelka za geografski informacijski sistem, dr. Matej Gabrovec. Razen diplomirane inženirke geodezije, dr. Mihaele Triglav Čekada, ki je skrbela za sodobne in klasične geodetske izmere ledenika, so vsi ostali avtorji diplomirani geografi: Mauro Hrvatin, dr. Blaž Komac, Jaka Ortar, in dr. Matija Zorn, sicer vodja inštitutskega oddelka za fizično geografijo. Knjižničarka dr. Maja Topole je pripravila pregled zgodovinskih virov in zapisov o »zelenem snegu«, mag. Miha Pavšek pa ima več kot dve desetletji izkušenj s spremljanjem ledenikov, saj toliko časa preučuje tudi tistega pod Skuto v Kamniških Alpah. Slednja sta bila tudi povabljena pred mikrofon. Pripravlja Goran Tenze.
Pretekli teden je Slovenska fuzijska asociacija slovesno obeležila 10-letnico delovanja. Gre za skupino več kot 50-ih raziskovalcev z Univerze v Ljubljani in Univerze v Novi Gorici, ter Inštituta Jožef Stefan. Tu je že nekaj let tudi sedež te združbe, ki je vključena v 13 projektov evropskega fuzijskega programa EUROfusion, dela okvirnega programa za raziskave in inovacije »Obzorje 2020«. Po predstavitvi pretekli teden v reaktorskem centru Podgorica na obrobju Ljubljane sta fuzijske raziskave, zametke nastajajoče tehnologije proizvodnje električne energije na osnovi zlivanja in ne cepitve jeder, v pogovoru predstavila ustanovni vodja omenjene asociacije, prof. dr. Milan Čerček in njegov naslednik dr.Boštjan Končar, oba z Odseka za reaktorske fiziko IJS.
Bilateralni raziskovalni projekt »GLIOMA« (2011–2013) se je z delovnim srečanjem udeležencev iz Italije in Slovenije prejšnji teden iztekel, namenjen pa je bil »določanju novih biomarkerjev – označevalcev možganskih tumorjev, (gliomov) za diagnozo in kot nove tarče zdravljenja«. V tej multidisciplinarni onkološki raziskavi, ki jo je koordinirala prof. dr. Tamara Lah Turnšek, direktorica Nacionalnega inštituta za biologijo v Ljubljani, je sodelovalo precej zdravnikov, z Medicinske fakultete Univerze v Ljubljani tudi prof. dr. Radovan Komel. Oba gosta bosta v pogovoru opisala raziskovalne rezultate in pomen projekta, ki ga bodo sodelujoči skušali nadaljevati v drugih projektih.
»Če vodi ne bomo dali več prostora, si ga bo vzela sama tam, kjer si najmanj želimo.« To misel med drugim zasledimo v publikaciji VEČ PROSTORA ZA VODE, ki jo podpira tudi Slovenski nacionalni odbor programa IHP UNESCO. V projektu sodeluje tudi priznani hidrolog, strokovnjak za urejanje režimov voda, prof. dr. Mitja Brilly s Katedre za splošno hidrotehniko Fakultete za gradbeništvo in geodezijo Univerze v Ljubljani. V pogovoru pojasnjuje »navodila za rabo« sodobnega javnega urejanja režimov vode.
Varovanje naravnega okolja je dandanašnji precej samoumevna maksima, ki pa jo države že debeli dve desetletji institucionalno uresničujejo v protislovnih pogojih. Ločitev varstva naravnega okolja in varstva kulturne dediščine je idealna rešitev za ločevanje neločljivega, narave in kulture, saj se npr. slovenska podeželska krajina z gozdovi in strugami nekaterih rek danes precej razlikuje od tiste na istem ozemlju pred 150 leti. »Divje narave« namreč razen v posebej varovanih delih preprosto ni. Zato je oktobra 2014 sprejeta UNESCO-va »Firenška deklaracija« - Florence Declaration) med drugim poudarila neločljivost varstva naravne in kulturne dediščine. Predsednik Znanstvenega sveta ZRC SAZU, geograf dr. Aleš Smrekar ima mnogo izkušenj z raziskovanjem načinov razumevanja in varovanja naravnega okolja, med drugim je tudi osrednji zavodski koordinator tovrstnih mednarodnih raziskav. V pogovoru nam je razložil, zakaj in kako je razumevanje in poznavanje naravnega okolja prvi pogoj za njegovo varovanje. Pripravlja Goran Tenze.
Tokrat o javnih rečeh, točneje bo šlo za premislek o rabi javnega prostora v mestu, v tem primeru Ljubljane in njenih »večnih« gradbenih lukenj v samem mestnem središču. »Res Publica M« je januarja letos začeti poseg (intervencija) KUD Obrat v sestavi Stefana Doepnerja, Polonce Lovšin, Apolonije Šušteršič in Urške Jurman, slednja se nam bo pridružila v studiu. Opisala bo, kaj so s postavitvijo sporočil na zastavi podobnim transparentih hoteli sporočiti v neposredno okolico več kot 20 let starega gradbenega izkopa ob Masarykovi cesti blizu železniške postaje (večinski lastnik je MOL). Gre za iskanje izgubljene skupne rabe javnega prostora z mnogimi razsežnostmi. Pripravlja Goran Tenze.
Današnja gostja doc. dr. Marta Klanjšek Gunde (Kemijski inštitut; Lab. za spektroskopijo materialov) je fizičarka. Spomnila nas bo na pomembnost svetlobe, začetke njenih raziskav in začela prvega iz niza pogovorov, v katerih predstavljamo mavrico lastnosti svetlobe. Nanjo opozarja tudi UNESCO-va razglasitev 2015 za mednarodno leto svetlobe www.light2015.org). Ahmed Zewail, Nobelovec za kemijo v letu 1999 je ob tem nekje povedal: »Civilizacija ne bi obstajala brez svetlobe; svetlobe Sonca in svetlobe laserjev, ki so postali pomemben del našega vsakdana. Mednarodno leto svetlobe bo zagotovo povečalo ozaveščanje o teh pomembnih odkritjih in povečalo vednost o njih ter o široki prisotnosti tehnologij, povezanih s svetlobo, ki znatno prispevajo k svetovnem trgu«. Pripravlja Goran Tenze.
Tokrat ne bomo predstavili znanstvenega, temveč logično spoznanje. To je nujni, ne pa tudi zadostni pogoj znanstvenih metod kot poti do znanstvenih spoznanj. Za vsem skupaj je namreč ustrezna raziskovalna infrastruktura, ki ni le snovna, v laboratorijski opremi na primer, temveč tudi institucionalna in ne nazadnje etična. Zato je nedavna objava izjemno visokih honorarjev akademikov iz javnega sektorja, ki so zdaj politiki, izzvala tako ogorčenje kolegov, ki jih v tej vlogi plačujejo le na podlagi uspešnosti na razpisih za projekte in programe. Ne gre za zavist, temveč strukturno laž sistema, ki počasi tone. Tako je nastala peticija »Previsoki avtorski honorarji«; sooblikovala jo je današnja gostja z Morske biološke postaje v Piranu (NIB), dr. Ana Rotter, ki bo v pogovoru opisala razsežnosti »akademskega kastnega sistema«, kakor ga poimenujejo v peticiji. Pogovor z njo je pripravil Goran Tenze.
V Botaničnem vrtu Univerze v Ljubljani na Ižanski cesti v teh dneh hkrati cvetijo tri rastline iz tropskega pasu. Pijače iz njihovih sestavin niso neznane: kokakola, kava in kakav. Rastline, ki zdaj cvetijo v veliki topli gredi na Ižanski cesti, pa se imenujejo Cola (rod približno 125 vrst visokih dreves iz družine slezenovk, ki rastejo zlasti v Afriki), kavovec (Coffea, zimzeleno drevo ali grm, izhaja iz Etiopije), iz katerega pripravljajo kavo, in kakavovec (Theobroma cacao). Sodelavka v Vrtu, mag. Blanka Ravnjak, je v pogovoru opisala vse 3 rastline, ki si jih lahko še teden ali dva ogledate med cvetenjem. Pogovor je pripravil Goran Tenze.
Pogled v raziskovalne oddelke in laboratorije naravoslovnih, družboslovnih fakultet in inštitutov ter pogovori z raziskovalkami in raziskovalci.
Na primeru nedavne predstavitve »Terminološkega slovarja avtomatike« govorimo o pomembnosti in vlogi strokovnih slovarjev, ki šele z dogovorjeno dostopno terminologijo postanejo zadostni pogoj obstoja zrele znanstvene ali tehniške discipline. Ta slovar je izšel pri založbi ZRC-SAZU, pri njegovi izdelavi pa sta v okviru Sekcije za terminološke slovarje Inštituta za slovenski jezik Frana Ramovša in Društva avtomatikov Slovenije kot avtorja in osrednja koordinatorja številčne ekipe sodelovala današnja gosta, terminografska urednica, tudi vodja omenjene sekcije, dr. Mojca Žagar Karer in zaslužni profesor Fakultete za elektrotehniko Univerze v Ljubljani dr. Rihard Karba. Pripravlja Goran Tenze.
Tema »Med evolucionizmom in kreacionizmom«, danes služi kot lep primer hipoteze, da so človekova spoznanja rezultat neprestanih dogovorov. Kako si drugače razlagati moč in vpliv izobraženih ljudi, ki svojo energijo vlagajo v zanikanje osnovne postavke Darwinovega odkritja o razvoju vrst (izvorno brez človeka) s prilagajanjem okolju. Naš nekdanji sodelavec, pokojni prof. dr. Miroslav Kališnik, nam je še za časa življenja, (1927 - 2009), poslal prispevek, v katerem je v oddaji sam razmišljal o tem sodobnem nasprotju v modernem svetu. Pripravlja Goran Tenze.
V Vailu poteka svetovno prvenstvo v smučanju, zato se bomo tokrat vnovič obregnili v zaželeni spoj temeljnih in aplikativnih raziskav. Točneje, v nastanek in zgodovino smuči CARVING, ki že dolgo samoumevno kraljujejo na tekmovalnih in turističnih pistah. V okviru tovarne ELAN je pred desetletji pri vzpostavitvi njihove izdelave sodeloval dipl. ing. fizike Jurij Franko. V pogovoru se mu je pridružil njegov kasnejši sopotnik, elektroinženir dr. Bojan Nemec z IJS. Govorila sta o zgodovini nastajanja smučke s »poudarjenim stranskim lokom«. Pripravlja Goran Tenze.
Neveljaven email naslov