Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Dobrodošli v oddaji Second Hand.
Danes se bomo osredotočili na še eno veliko izgubo glasbene industrije, saj je Olivia Newton-John, priljubljena igralka in pevka umrla pri 73 letih, potem ko se je 30 let borila z rakom.
Imela je vpliv na prihajajoče generacije več načinov in je bila ena najbolj priljubljenih glasbenih izvajalk v sedemdesetih in osemdesetih letih prejšnjega stoletja. Bila je tudi zelo spretna in prilagodljiva glasbenica – od hitov zgodnje country glasbe, kot je »Let Me Be There«, do pop uspešnic, kot je »Have You Never Been Mellow«, do bolj seksi, ostre glasbe, kot je »Make a Move on Me«.
Morda boste presenečeni, vendar je imela njena glasba velik vpliv na poznejše izvajalce in veliko jih je semplalo njeno glasbo, pesem »Have You Never Been Mellow« so semplali v številnih skladbah, vse skupaj pa so bile njene pesmi semplirane v več kot 50 kasnejših pesmih in prirejene več kot 260-krat.
Newton-John je svojo prvo uspešnico dosegla leta 1971 s priredbo pesmi Boba Dylana »If Not for You« in pozneje zbrala pet uspešnic št. 1 na Billboard Hot 100, vključno z njeno največjo »Physical« iz leta 1981, ki je bila le druga pesem v zgodovini Hot 100, ki je bila 10 tednov na prvem mestu.
Tudi Physical je bila seveda pogosto semplana in prirejena.
Newton-John je z Johnom Travolto igrala v uspešnici Grease, ki je bil najuspešnejši film leta 1978. Filmska glasba je bila 12 tednov na vrhu lestvice Billboard 200 in končala z nominacijo za grammyja za album leta in jo popeljala na novo raven slave. Album ji je prinesel tri uspešnice, »You're the One That I Want«, vznemirljivo sodelovanje s Travolto, ki je doseglo prvo mesto; »Hopelessly Devoted to You«, balada, ki se je povzpela na 3. mesto; in "Summer Nights", drugo sodelovanje s Travolto, ki je doseglo 5. mesto.
Newton-John je januarja 1984 dosegla svoj 15. in zadnji hit med 10 najboljših na Hot 100 s "Twist of Fate" iz filma Two of a Kind, v katerem je ponovno sodelovala s Travolto. Potem pa je nenadoma njene pojavnosti bilo konec. Madonna, Cyndi Lauper, Houston in nova generacija zvezdnic so jo prevzele.
378 epizod
Second hand looks at the trend of recycling existing music in the form of samples, remixes and covers - although sometimes these modifications are actually flagrant violations of copyright laws... Some artists use without acknowledging where they got it, so we decided to take a closer look. The result: a huge number of hits are credited to the wrong musician, while the people who really wrote it remain ignored. Listen to the original and the adaptation and familiarize yourself with what's going on in the music industry - you'll be surprised by how many of your idols have built their reputation on the shoulders of others.
Dobrodošli v oddaji Second Hand.
Danes se bomo osredotočili na še eno veliko izgubo glasbene industrije, saj je Olivia Newton-John, priljubljena igralka in pevka umrla pri 73 letih, potem ko se je 30 let borila z rakom.
Imela je vpliv na prihajajoče generacije več načinov in je bila ena najbolj priljubljenih glasbenih izvajalk v sedemdesetih in osemdesetih letih prejšnjega stoletja. Bila je tudi zelo spretna in prilagodljiva glasbenica – od hitov zgodnje country glasbe, kot je »Let Me Be There«, do pop uspešnic, kot je »Have You Never Been Mellow«, do bolj seksi, ostre glasbe, kot je »Make a Move on Me«.
Morda boste presenečeni, vendar je imela njena glasba velik vpliv na poznejše izvajalce in veliko jih je semplalo njeno glasbo, pesem »Have You Never Been Mellow« so semplali v številnih skladbah, vse skupaj pa so bile njene pesmi semplirane v več kot 50 kasnejših pesmih in prirejene več kot 260-krat.
Newton-John je svojo prvo uspešnico dosegla leta 1971 s priredbo pesmi Boba Dylana »If Not for You« in pozneje zbrala pet uspešnic št. 1 na Billboard Hot 100, vključno z njeno največjo »Physical« iz leta 1981, ki je bila le druga pesem v zgodovini Hot 100, ki je bila 10 tednov na prvem mestu.
Tudi Physical je bila seveda pogosto semplana in prirejena.
Newton-John je z Johnom Travolto igrala v uspešnici Grease, ki je bil najuspešnejši film leta 1978. Filmska glasba je bila 12 tednov na vrhu lestvice Billboard 200 in končala z nominacijo za grammyja za album leta in jo popeljala na novo raven slave. Album ji je prinesel tri uspešnice, »You're the One That I Want«, vznemirljivo sodelovanje s Travolto, ki je doseglo prvo mesto; »Hopelessly Devoted to You«, balada, ki se je povzpela na 3. mesto; in "Summer Nights", drugo sodelovanje s Travolto, ki je doseglo 5. mesto.
Newton-John je januarja 1984 dosegla svoj 15. in zadnji hit med 10 najboljših na Hot 100 s "Twist of Fate" iz filma Two of a Kind, v katerem je ponovno sodelovala s Travolto. Potem pa je nenadoma njene pojavnosti bilo konec. Madonna, Cyndi Lauper, Houston in nova generacija zvezdnic so jo prevzele.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo novem singlu skupine Chemical Brothers, Got to Keep On. Singl prihaja z novega albuma No Geography, ki je izdan aprila letos. Prihaja po štiriletnem premoru po izdaji albuma Born in the Echoes, kritiki pa ga po kakovosti uvrščajo nekje v sredino glede na njihove pretekle stvaritve. Največ uspeha so poželi z drugim albumom, Dig Your Own Hole, ki je zasedel vrh lestvic leta 97. V Veliki Britaniji so sproducirali kar 6 albumov, ki so zasedli sam vrh lestvice in 13 top 20 singlov, dva od teh pa sta zasedla sam vrh lestvic. The Chemical Brothers sta sicer duo, ki ga sestavljata Tom Rowlands in Ed Simons, ki je pričel delovati v Manchestru leta 89. Skupaj s The Prodigy, Fatboy Slim in The Crystal Method pa so poskrbeli za preboj big beat žanra v ospredje pop kulture. Če se vrnemo k pesmi v ozadju, Got to keep on, je ta za nov album nereprezentativna. Kot samostojni singl funkcionira dobro in je s tem namenom verjetno tudi napisana. A album sam prinaša prav apokaliptične ritme, melodije in občutke, katere pa ta pesem in pesem Gravity drops krepko razbijeta. V primerjavi s predzadnjim albumom Born in the Echoes, kjer gostita izbrano množico glasbenikov kot so Beck, St. Vincent in Q-Tip, No Geography gosti samo norveško pevko Aurora in japonskega raperja Nene, kot je primer tudi v Got to keep on. Za produkcijo albuma sta si pri večini pesmi sposojala tuj material in tako je tudi pri Got to keep on. Uporabila sta dele pesmi Dance With Me od Peter Brown-a. Zanimivo, na več internetnih straneh, tudi Wikipedii, boste našli napačen podatek, da je avtor pesmi James Brown, kar pa ni res. Peter Brown je ameriški pevec, pisec in producent, ki je deloval predvsem v 70tih in ranih 80tih. Znan je predvsem po pesmi v ozadju, "Dance With Me" ter hitu "Do Ya Wanna Get Funky with Me", ki obe prihajata iz prvega leta njegove kariere. Njegove kasnejše premi tega uspeha niso dosegle, z izjemo pesmi "They Only Come Out at Night" in "(Love Is Just) The Game" iz ranih 80tih, kadar je napisal tudi Madonin hit "Material Girl", skupaj s kolegom Robert Rans-om. Pripomogel je tudi k razvoju hip hopa, saj so njegove rane hite semplali raperji kot so Ice Cube, LL Cool J, Puff Daddy, Will Smith in Busta Rhymes, če omenimo samo nekatere. Konec 80tih je Brown zbolel za resno obliko tinitusa, zvonenja v ušesih, zaradi česar je seveda bil primoran prerano zaključiti svojo kariero. A zdaj, po tridesetih letih premora, se je očitno Brownu bolezen pozdravila in konec junija 2018 je izdal svoj peti album, Boom, na katerem najdemo 11 pesmi v njegovem značilne plesnem RNB slogu. Album Boom je Peter Brown v celoti napisal, zaigral, posnel in zmixal na Brownovem iMac-u, pri čemer je uporabil samo Auratone zvočnike in Sennheiser MD 441U mikrofon. Mi se vrnimo k pesmi Dance with me iz njegovih začetkov, saj sta jo poleg kopice raperjev pred kratkim uporabila tudi duo Chemical Brothers pri produkciji novega hita, Got to keep on.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. To leto je posebno za ljubitelje jazz glasbe, saj ena najboljših založb praznuje 80 let obstoja. Govorimo seveda o Blue note, kot je omenjeno v intru hita Cantaloop (Flip Fantasia) skupine US3 iz leta 91. Ob obletnici bo celo leto 2019 Blue Note založba praznovala s ponovnimi izdajami posebnih serij vinilnih plošč, playlistami na vseh pomembnejših platformah, festivalskimi dogodki in ponatisi založbine legendarne grafike. Omemba Blue note založbe v intru hita US3 seveda ni naključje, saj je celotna zgodovina skupine US3 tesno povezana z založbo, kot je to primer pri mnogih jazz-rap skupinah 90-tih. Samo ime skupine je povezano s posnetkom Horace Parlan-a, ki ga je sproduciral Alfred Lion. Prav tako čisto vsak od vsaj 27-tih semplov uporabljenih v skupininem prvem albumu prihaja iz kataloga Blue note in je bil sproduciran s strani Lion-a, ustanovitelja Blue note. Nemški jazz ljubitelj in poznavalec, Alfred Lion, je pred 80-timi leti sproduciral svoj prvi posnetek v New York Cityju in s tem v procesu zagnal tudi nastanek ene najbolj spoštovane in prepoznavne jazz znamke v zgodovini. V 80 letni zgodovini je bila Blue note založba vplivna prav pri vsakem večjem razvoju, od Boogie Woogie in Swinga v 30-tih in 40-tih do Jazz Fusion gibanja v 70-tih, pa vse do Jazz / Hip Hop hibridov 90-tih in naprej. Na tej točki poglejmo kaj iz kataloga so si za hit Cantaloop sposodili US3, to je sempl iz pesmi Cantaloop island Herbie Hancock-a. S Herbijem v katalogu izvajalcev je takoj jasno, da je katalog Blue note eden večjih virov semplov, saj so samo njega kasnejši artisti semplali v preko 800 primerih. Založba pa je bila dom mnogih velikih imen v jazzu: Herbie Hancock, Donald Byrd, Thelonious Monk, John Coltrane, Sonny Rollins, če omenimo samo nekatere, založbin material pa je je bil remixan in semplan s strani producentske smetane hip hop scene. Donald Byrd je prav tako eden od najbolj semplanih artistov na Blue note, od njega so si sposodili v več kot 500 primerih. Dober primer je uporaba sempla iz njegove pesmi Wind Parade v hip hop klasiki Buck Em Down od Black Moon. Seveda je za nastanek takšne znamke kot je Blue note potrebno več kot prej omenjen posnetek v New Yorku, zložilo se je več stvari: imigranta iz Nemčije in ljubitelja jazza Alfred Lion & Francis Wolff, optometrist Rudy Van Gelder iz New Jersey-ja, ki je na črno delal tudi v snemalnem studiu, ljubitelj klasične glasbe Reid Miles, ki je delal na področju oblikovanja in seveda pridobivanje enih najboljših glasbenikov vseh časov na svojo založbo. Brezmejna strast in brezhiben instinkt pri iskanju talentov, elegantna in pronicljiva fotografija, izjemna kakovost zvoka, osupljivo originalna grafika na ovitkih, konsistentno napredna glasba, vsi ti elementi so založbi dodali svoj pomemben del pri oblikovanju znamke, predvsem na začetku. Skupaj so poskrbeli za slikovito Blue note estetiko. Celota ne bi obstajala brez vseh teh umetniških delov. S tem v mislih omenimo še, da so originalne grafike in fotografije založbe pred kratkim zajete v kratkem filmu Vox 'Earworm'. Kot dodatek že omenjenim izdajam vinilk in nastopom je bil v kinih po vsem svetu tekom lanskega in tega leta predvajan dokumentarec Sophie Huber z naslovom 'Beyond the Notes'. Za konec omenimo še enega glasbenika z Blue note, ki je imel v smislu uporabe njegovega materiala v semplih velik vpliv na moderno produkcijo, Lou Donaldson-a, ki je bil semplan v preko 350 primerih. Dober primer je uporaba njegove pesmi Ode to Billie Joe v pesmi Jesus walks od Kanye West-a pred kratkim. Na koncu oddaje omenimo še originalno vizijo ustanovitelja Lion-a, ki je definirala založbo: ''vsak stil igranja glasbe, ki predstavlja avtentičen način glasbenega občutka, je pristno izražanje''. Lion-ove besede še vedno veljajo in predstavljajo model za Blue note skupaj z Robert Glasper-jevim vizionarskim združevanjem Jazz, R&B in Hip-Hop glasbe, v katerem najdemo nove glasbenike od Norah Jones do Gregory Porter-ja in Kandace Springs.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvetimo jazz in pop legendi, ki bi marca dopolnila 100 let, če bi bila še živa. Nathaniel Adams Coles, znan kot Nat King Cole, je bil ameriški jazz pianist in pevec, ki je posnel preko 100 pesmi, ki so postale hiti na pop lestvicah. Prvi hit, ki ga je posnel, nosi naslov "Sweet Lorraine" in prihaja iz leta 40. Glede na to, da gre za karakterno milega človeka, ki je ustvarjal zelo poslušljivo glasbo, se je ta presenetljivo veliko krat znašel v kontroverznih dogodkih v svoji 30-letni karieri. Od konca 40-tih do sredi 60-tih je bil izjemno uspešen pop izvajalec, v rangu izvajalcev kot so Frank Sinatra, Perry Como in Dean Martin. Z njimi si je delil kariero prežeto s hiti in uspehom, turnejami, filmskimi in televizijskimi nastopi ter oddajami in je bil tudi prvi črnec, ki je vodil ameriško TV oddajo. A za razliko od njih, nikoli ni izstopil iz ozadja kot pevec v swing eri. Namesto tega je desetletje preživel kot priznan jazz pianist, ki je vodil svojo majhno skupino. Njegov trio je dejansko postal osnova za kasnejši standard majhnih jazz skupin. Leta 46 je s triom oddajal 15-minutno radijsko oddajo King Cole Trio Time, ki je bila prva radijska oddaja posvečena črnskem glasbeniku. Cole je kasneje pričel snemati in izvajati pop orientiran material in si v tem žanru v tem obdobju ustvaril veliko ime s hiti kot so "All for You", "The Christmas Song", "(Get Your Kicks on) Route 66", "(I Love You) For Sentimental Reasons", "Frosty The Snowman", "Mona Lisa", "Orange Colored Sky" in "Too Young". Njegovi hiti so bili prirejani preko 500-krat in semplani v preko 50 primerih. Začuda je njegov pop uspeh postal kamen spotike, saj je v glasbeni industriji bilo več jazz kritikov kot ljubiteljev popa in njegov prehod v pop vode v času, ko je jazz glasba izgubljala na popularnosti, je bil med kritiki sprejet predvsem kot izdaja. V časih, ko je ZDA pretresala sprememba v socialnih relacijah med rasami, se je kot znana črnska osebnost večkrat znašel tudi v neugodnem položaju zaradi svoje rase, saj je bil v večji meri angažiran za spremembe. Kljub temu so mu po drugi strani nekateri aktivisti očitali, da ni storil dovolj glede na svoj status. Vse te kontroverze pa ne zmanjšajo pomena njegovega talenta kot performerja. Tudi glasno negodovanje jazz oboževalcev je potrebno gledati iz vidika njegovih dosežkov kot jazz glasbenika. Bil je naslednik Earl-a Hines-a, katerega je naštudiral kot otrok v Chikagu in je sam postal vpliv za kasnejše glasbenike kot je Oscar Peterson. In njegov trio, ki je deloval v izdihljajih swing ere, je tlakoval pot za mnoge manjše jazz projekte in skupine. Jeza, ki jo je jazz skupnost začutila ob njegovem prehodu v pop, je predvsem odraz tega, da jih je zaradi pop glasbe zapustil eden njihovih vodij, ne pa zgolj eden izmed mnogih glasbenikov. Manj znani so Cole-ovi dosežki med in po prehodu. Njegov bogat in hripav glas, toplota in intimnost, dober smisel za humor in odnos do petja, so mu omogočili uspeh tako v baladah kot v drugih žanrih s katerimi je uspel sproducirati preko 100 hitov, preko 20 uspešnih albumov v obdobju dvajsetih let s čimer iz vidika uspešnosti gleda v hrbet le Sinatri. Cole je enega svojih zadnjih hitov sproduciral leta 63, dve leti pred smrtjo, "Those Lazy-Hazy-Crazy Days of Summer", s katerim bomo tudi zaključili to oddajo, v kateri se spominjamo jazz in pop legende, Nat King Cole-a, ki bi bil star natanko 100 let, če bi še bil med nami.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvetimo hip hop legendi, ki je pred kratkim dopolnila 50 let. Najboljši in najpopularnejši francoski raper, MC Solaar, je žel uspeh po celem svetu predvsem med poslušalci acid jazz in jazz-rap glasbe, potem ko se je pojavil na Guru-jevem priznanem Jazzmatazz projektu. Njegovo tekoče rimanje, kompleksna besedila in neverjeten 'flow' v kombinaciji z izjemno produkcijo sta ga povzdignila nad svoje hip hop sovrstnike. Rojen kot Claude M'Barali v Senegalu, se je Solaar kasneje preselil v Paris in izdal svoj prvi singl, "Bouge de La," leta 1990. Kot kolegi v ZDA, je tudi on rad posegal po semplih in tudi za prvo pesem je uporabil dva, pomembnejši med njima pa je sempl bobnov iz pesmi The Message od Cymande. Po uspehu pesmi Bouge de la, je Solaar spremljal priznano ameriško rap skupino De La Soul na turneji, ko so igrali na Olympii v Parizu septembra 91. Konec leta je nato izdal svoj prvi album, Qui Seme le Vent Récolte le Tempo, ki se je takoj prodal v preko 400.000 izvodih v Franciji. Na krilih uspeha prvega albuma se je Solaar podal na uspešno turnejo še v Poljsko in Rusijo. Konec leta 92 je nastopil še v dvanajstih državah zahodne Afrike, kjer se je njegov francoski rap stil izkazal za še posebej privlačnega med poslušalci. V ZDA se je prebil na krilih dveh kompilacij, na katerih se je pojavil, Planet Rap od Tommy Boy ter The Rebirth of Cool od Island. MC Solaar je nato posnel še "Le Bien, Le Mal" za Jazzmatazz LP leta 93, ki je njegov sloves v ZDA še utrdil. Zanjo so prav tako uporabljeni sempli, najpomembnejša pa sta sempla pesmi Pot Belly od Lou Donaldson in sempl iz pesmi It's a New Day od Skull Snaps. MC Solaar je drugi album, Prose Combat izdal leta 94. Ta se je prodal v 100.000 kopijah že prvi teden po izdaji in postal bestseller v 20 državah. Uspeh albuma ga je z veliko začetnico vpisal na svetovno glasbeno sceno z albuma pa prihaja velik hit "Nouveau western". Tudi zanj so uporabljeni sempli, najpomembnejša pa sta sempl iz pesmi Bonnie and Clyde od Serge Gainsbourg-a in Brigitte Bardot ter sempl bobnov iz pesmi Get Out of My Life, Woman od Lee Dorsey. Leta 97 je izdal še album Paradisiaque in leto kasneje album MC Solaar. Leto kasneje je sledil album v živo ''La Tour de la Question''. Tudi v novem tisočletju je nadaljeval z uspešnimi izdajami in v 2001 izdal Cinquiéme As ter v 2003 Mach 6. Solaar se je preselil v New York leta 2007, kjer je posnel zanimiv in njegov najbolj drzen album Chapitre 7, ki vključuje eklektičen miks neurejenih kitarskih rifov in samba ritmov združenih z njegovim zaščitnim stilom repanja. Z njega je izda pesem "Clic clic". Po daljšem premoru je MC Solaar predlani izdal še osmi studijski album Géopoétique, na katerem najdemo pesem "Sonotone", ki vsebuje bolj sodoben zvok in kopico pop elementov, in ji bomo ob dopolnjenih 50 letih francoske rap legende MC Solaar-ja, posvetili nekaj svojega časa in ji prisluhnili.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvečamo pred kratkim preminulem frontman-u skupine The Prodigy, Keith-u Flint-u, ki je dočakal le 49 let starosti. Soustanovitelj skupine in glavni pisec pesmi Liam Howlett je takoj po smrti na instagramu zapisal, da gre za samomor: “Novice so resnične, ne morem verjeti, a naš brat Keith si je vzel življenje čez vikend. Šokiran sem, jezen, zmeden in zlomljenega srca. Počivaj v miru, brat Liam.” Flint je o depresiji govoril že v letu 2000, ko se je ubadal z odvisnostjo od zdravil, a je leta 2006 izjavil, da se je odrekel zdravilom, tako kot tudi cigaretam in alkoholu. Flint je bil soustanovitelj The Prodigy, ki so imeli izjemen vpliv na 'rave' sceno v Veliki Britaniji, potem pa postali še svetovno uspešna elektronska skupina, ki je požela nemalo uspeha. Najprej prisluhnimo enem njihovih prvih hitov iz leta 92 in debitantskega albuma Experience, pesem Out of space. The Prodigy so radi uporabljali tuj material za svoje produkcije in tudi v tej pesmi so uporabili semple iz kar petih pesmi, najpomembnejši pa je sempl iz reggae pesmi Chase the Devil od Max Romeo-a iz leta 76. Nastanek skupine The Prodigy je dokaj nenavaden. V poznih 80tih je Flint spoznal DJ Liam Howlett v lokalnem 'rave' klubu The Barn in mu povedal, da mu je všeč njegov izbor glasbe. Ta mu je dal svoj mixtape, nad katerim pa je bil Flint zelo navdušen. Insistiral je, da bi Howlett moral igrati svoje pesmi na odru, on in prijatelj Leeroy Thornhill pa bi ob tem plesala. Kmalu se jim je pridružil še MC Maxim Reality in nastali so the Prodigy. Leta 96, malo pred izdajo tretjega albuma je Flint iz vloge plesalca napredoval v frontman-a s tem ko je nastopil kot pevec na hitu "Firestarter", v videu pa je izstopal po nenavadnem punk izgledu. Kot v drugih primerih, so si Prodigy sposojali tudi za Firestarter, in sicer: vokale iz pesmi Close (To the Edit) od Art of Noise, bobne iz pesmi Devotion od Ten City ter elemente iz pesmi S.O.S. od The Breeders. Kljub občasni vlogi frontman-a je bil Flint v skupini predvsem plesalec, a njegov vesoljski izgled s tatooji, uhani, močnim make-up-om in mohawk frizuro so k prepoznavnosti in popularnosti skupine prispevali skoraj toliko kot njihova nenavadna glasba. Njegov izgled sicer ni bil naključen. Mladega Flinta so opisovali kot 'pametnega fanta z disleksijo, ki je bil v šoli težaven in neprilagojen in je bil s 15 leti iz šole tudi izključen'. Ljubil je tudi adrenalin, kar se vidi iz njegove ljubezni do motorjev. Udeležil se je 2400 km dolgega Spanish motorcycle Grand Prix leta 2007 in tekmoval v uradnih tekmovanjih. Vozil je s kolegom Lee Thompson-om iz skupine Madness in imel svoj motorističen tim, Team Traction Control. Kljub temu, mnogi pričajo o Flintovem nežnem temperamentu, prijaznosti, vljudnosti in radodarnosti, ki je uravnotežila njegov energičen in včasih agresiven javni imidž. Bil je tudi velik ljubitelj živali in zagrižen opazovalec ptic. Če se vrnemo glasbi, po uspehu hita Firestarter, kjer je bil v vlogi frontman-a, se je v tej vlogi večkrat pojavil, tudi v naslednji zelo uspešni pesmi, Breathe, kjer je pel, spremljal pa ga je Maxim. Tudi tukaj se uporabili kopico semplov, med drugimi tudi: bobne iz pesmi Johnny the Fox Meets Jimmy the Weed od Thin Lizzy ter elemente iz pesmi The Rill Thing od Little Richard-a. S pesmijo Breathe se tudi poslovimo od frontman-a skupine The Prodigy, Keith Flint.a, ki je pred kratkim storil samomor pri svojih 49-tih letih.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Podobno kot prejšnji teden, se danes posvečamo pevki Ariani Grande, ki ima ta trenutno na radijskih lestvicah aktivna kar dva hita, danes pa je pod drobnogledom "7 Rings". O Ariani Grande smo veliko povedali že v prejšnji oddaji, zato le nekaj besed o pesmi 7 Rings iz albuma "Thank U, Next", ki ga je izdala 8. februarja letos. Že pred izdajo albuma sta izšla singla "Thank U, Next" in "7 Rings", "Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored" pa je izdala istega dne kot album. Grande je z njimi postala prva pevka, ki je s svojimi pesmimi zasedla vsa tri mesta na vrhu Billboard lestvice, pred njo pa je to uspelo le še Beatlom leta 64. "7 Rings" je Grande napisala z Kaydence, Njomza Vitia, Tayla Parx in Victorio Monét, zraven pa so prste imeli še producenti Tommy Brown, Charles Anderson in Michael Fosterwhen. Pesem '7 Rings' je takoj ob izdaji zasedla vrh lestvice in podrla rekord na Spotify za največ streamov v enem dnevu, saj jih je v prvih 24 urah nabrala preko 15 milijonov. Pesem je Ariana opisala kot himno prijateljstvu, razlog za njen nastanek pa je 1ga decembra objavila na svojem Twitter profilu: ‘’ to je bil kar divji dan v New Yorku. Prijateljice so me peljale v Tiffany's. Spile smo preveč penine. Vsem sem nam kupila prstane. Bilo je noro in zabavno. Na poti nazaj v studio je Njomza rekla 'mater, to mora postati pesem’ in popoldan smo jo napisale.'' Ni pa bilo vse povezano s pesmijo rožnato. Nekateri deli besedila, predvsem "You like my hair? Gee thanks, just bought it", so sprožili kar ostre debate glede rasizma. Še več, kar tri glasbene zvezde so jo obtožile plagiatorstva. Princess Nokia je na Instagramu objavila video, ki prikazuje podobnost z njeno pesmijo 'Mine'. Soulja Boy in 2 Chainz sta jo prav tako obtožila podobnosti s pesmima "Pretty Boy Swag" oziroma "Spend It". Kakor koli, Princess Nokia je svoj video izbrisala, 2 Chainz pa se je kasneje pojavil v remixu in prenehal z obtožbami. Pesem poleg tega malce diši tudi po interpolaciji pesmi "Gimme the Loot" od The Notorious B.I.G.. Te razne obtožbe so bile predmet mnogih debat na socialnih omrežjih, kar pa je zagotovo bila inspiracija za Arianino pesem 7 Rings, pa je klasična pesem 'My Favorite Things' od Rodgers and Hammerstein. Melodija, intonacija in ritem ter celo deli besedila so dokaj očitno izposojeni iz te 60 let stare pesmi, ki je sicer pogosto semplana in prirejana. Najbolj znana klasična izvedba je verjetno tista od Julie Andrews, ki se nahaja na soundtracku popularne filmske adaptacije ‘’Zvok glasbe’’ iz leta 65. Z leti je pesem postala neke vrste standard in so jo izvajali glasbeniki vseh žanrov in ozadij, morda še najbolj uspešno John Coltrane, katerega instrumentalna verzija iz leta 61 je postala njegova podpisna pesem. Bilo je še več adaptacij, mnoge tudi na temo Božiča, kot na primer verzije od The Supremes ali Herp Albert-a, čeprav pesem sama ni napisana kot božična pesem. Ariana Grande pa tudi ni edina od modernih glasbenikov, ki so se je polastili za svoja dela. Hip Hop artisti kot so Xzibit, Saigon in Lauryn Hill so si že vsi sposojali iz nje. Skupno gledano, je pesem 'My Favorite Things' od Rodgers and Hammerstein iz leta 59 prirejena ali semplana v preko 60 primerih, s strani glasbenikov iz vseh možnih glasbenih žanrov, nazadnje pa si jo je sposodila Ariana Grande za nov hit, himno prijateljstvu, 7 Rings.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo zapuščini pogosto semplanega funk glasbenika Edwin-a Birdsong-a, ki je preminil pri 77tih letih. Edwin L. Birdsong je bil ameriški klaviaturist in producent, znan predvsem po svojem eksperimentalnem funk/disco stilu v 70tih in 80tih. Birdsong komercialno ni bil pretirano uspešen, a si je ustvaril veliko bazo oboževalcev, predvsem iz hip hop semplarske scene. Od njegovih pesmi sta se na lestvicah v ZDA pojavili zgolj Rapper Dapper Snapper iz leta 81 ter She's Wrapped Too Tight iz leta 82. Edwin-ovo glasbo so semplali v preko 80 uspešnih pesmih, med drugim tudi znani umetniki kot so: Common, Gang Starr in Snoop Dogg. Njegova najbolj semplana pesem je prav 'Rapper Dapper Snapper', ki so jo uporabili v preko 40 pesmih, predvsem v hip hop sceni. Prva od pesmi, ki je uporabila 'Rapper. Dapper, Snapper' je bila zanimiva kanadska disco stvaritev 'The Amazing Adventures of Jungle Jenny'. Izdana je bila isto leto kot Grandmaster Flash-eva legendarna 'Adventures on the Wheels of Steel', trajala pa je celih 13 minut in v sebi uspešno združila 20 znanih pesmi v en tekoč mix. Sempl pesmi 'Rapper. Dapper, Snapper' ni bil pretirano uporabljan pred koncem 80-tih, ko so ga raperji dodobra odkrili. Dober primer uporabe tega iz tistega obdobja je 'Me Myself and I' od De La Soul. Leta 2003 je Gang Starr semplu vdihnil moderno obliko pri svoji povratniški stvaritvi z naslovom 'Skills'. Druga pomembna Edwin-ova pesem je 'Cola Bottle Baby', hrbtenica hita Daft Punk iz leta 2001, 'Harder, Better, Faster, Stronger'. Ta sempl je hkrati tudi njegov najprepoznavnejši material. Kot verjetno pomnite, je pesem Daft Punk kasneje posemplal še Kanye West in njihov spremenjeni sempl uporabil za svoj hit 'Stronger'. Birdsong je sicer bil duhovnikov sin in je odraščal v zelo konservativnem okolju. Po odsluženem vojaškem roku v Vietnamski vojni, se je končno odločil zasledovati svojo ljubezen do glasbe in nekaj časa igral v Nemčiji, nakar se je preselil v New York. Tam je vodil jazz/blues trio, a brez večjega uspeha, se je pa v tem času marsičesa naučil na lokalnih glasbenih šolah in jazz sceni. Leta 71 je podpisal z Polydor in izdal prva albuma ‘What It Is’ in ‘Supernatural’. Birdsong je za tem izdal še en album za Bamboo, Dance of Survival, leta 75, ter posnel album ‘Edwin Birdsong for Philadelphia International’ leta 79, ki je vseboval dokaj znano pesem 'Phiss-Phizz'. Birdsong je za tem počasi prenehal pisati lastno glasbo in se posvetil igranju za znane umetnike kot je Stevie Wonder ter produkcijskem delu, kjer je uspešno sodeloval predvsem z Roy Ayers-em na projektih ‘Ubiquity’ ter ‘RAMP’. Tudi te njegove prispevke glasbeni sceni so semplerji radi uporabljali. Njegovo produkcijo 'Running Away' iz sodelovanja z Roy Ayers-em na Ubiquity so uspešno uporabili na primer leta 89 A Tribe Called Quest na svojem debitantskem albumu. Ta privlačno ‘groovy’ pesem je bila uspešno semplana preko 20 krat, in to pogosto izven hip hop voda, kot je na primer house pesem All Right znanega producenta Armand Van Helden-a iz leta 94. Nekateri ostali dobri sempli iz njegovih produkcij so prav tako končali v pesmih največjih zvezd hip hop glasbe. En primer vira semplov je na primer 'Turned On To You' od Eighties Ladies iz leta 92, ki ga je Birdsong sproduciral. Če omenimo še eno sodelovanje z Ayer-som, tokrat na projektu RAMP, je za edini album projekta sproduciral zelo dobro pesem, to pa je leta 2007 priredila Erykah Badu.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo svežem hitu, pesmi All I am od Jess Glynne. Jessica Hannah Glynne, britanska pevka in pisateljica pesmi, je nase opozorila že leta 2014 v uspešnih gostovanjih na pesmih "Rather Be" od Clean Bandit in "My Love" od Route 94, ki sta obe dosegli sam vrh UK lestvic. Uspeh ji je sledil tudi v začetek solo kariere, saj je že njen debutanski album I Cry When I Laugh iz leta 2015, takoj zasedel vrh lestvice UK Albums Chart. Za uspeh albuma, ki ni bil omejen samo na Veliko Britanijo, sta zaslužni predvsem pesmi "Hold My Hand" in "Don't Be So Hard On Yourself". Glynne-in drugi album, ki ga je izdala lani, nosi naslov Always In Between. Tudi ta je takoj zasedel vrh UK lestvice, oba izdana singla, "I'll Be There" in "All I Am", pa sta prav tako bila komercialno uspešna. Z uspehom pesmi All I Am je Jess postala tudi prva pevka, ki ji je uspel podvig sedmih number one singlov na UK Singles Chart. Album naj bi predstavljal Jess-ino osebnostno in umetniško rast ob dopolnjenem 28-tem letu. "All I Am", ki je bila izdana kot drugi singl albuma, je verjetno njena najbolj vesela in pozitivna pesem do sedaj. Zaradi besedila se pesmi pripisuje ljubezenska tematika, a ob ogledu videa pesmi se razkrije predvsem Jess-in namen praznovanja prijateljstva in povezanosti s soljudmi. Pesem tako razkriva osebnost pevke, ki je predvsem hvaležna za razvoj dogodkov, ki so usmerili njeno življenje. Za uspeh pesmi pa si je tokrat Jess sposojala. Bas linija pesmi si namreč močno sposoja iz pesmi "Finally" od Kings of Tomorrow iz leta 2000. Kings of Tomorrow je v bistvu umetniški sinonim, ki ga uporablja ameriški producent in House DJ Sandy Rivera, ki je tudi lastnik svoje založbe. Rivera je kariero pričel pri 13tih letih kot DJ v rodnem Španskem Harlemu. S producentstvom house glasbe je pričel leta 92, specializiral pa se je za bolj melodično in nežno house produkcijo. Svoja dela izvaja pod več psevdonimi, med drugimi kot Kings of Tomorrow, Soul Vision ali Mysterious People, v samostojni izvedbi ali v sodelovanju z drugimi umetniki. Rivera-ina najbolj znana pesem je prav "Finally", ki jo je izdal pod psevdonimom Kings of Tomorrow na Defected Records, vokale pa je posodila Julie McKnight. Pesem je izdana na prvem albumu Kings of Tomorrow z naslovom It's in the Lifestyle. Z istega albuma prihaja še ena uspešna pesem, "Young Hearts". Drugi album Kings of Tomorrow je izdan leta 2005, nosi pa naslov Trouble. Rivera zanj izpostavlja, da je prvi album brez uporabe semplov in s tem označuje tudi uradno ločenost med svojimi deli, ki so izdani pod tem psevdonimom in ostalimi projekti. Kings of Tomorrow bo s tem uporabljan za bolj 'radio-friendly' produkcije, drugi pa za bolj klubske stvaritve. Kot producent in remixer je Sandy Rivera delal za množico drugi umetnikov, med drugimi za veterana jazz glasbe Terry Callier-ja, Gisele Jackson, Bini & Martini, Michelle Weeks, Ladysmith Black Mambazo ter Walter L. Robinson-a. Pesem Finally je bila pogosto prirejana in remixana, vokalna verzija "Finally" pa je bila uporabljana kot vir semplov, med drugim za komercialno uspešen remix singla "Love Story" britanske zasedbe Layo & Bushwacka iz leta 2003. Nazadnje ga je kot vir semplov uporabila Jess Glynne za svoj nov hit All I Am, ki ga bomo še nekaj časa poslušali na radijskih postajah.
Danes preverimo svež hit, pesem 'Land of the Free' od The Killers. Killers so lani praznovali 10-letnico izdaje tretjega albuma Day & Age ter izdali set plošč s pregledom vseh izdanih stvaritev. Njihov zadnji album Wonderful Wonderful je izdan leta 2017 in je njihov prvi album, ki je osvojil prvo mesto v ZDA, medtem ko je v Veliki Britaniji postavil rekord s petimi zaporednimi albumi na vrhovih lestvic kakšnega tujega izvajalca. Nov album napovedujejo za 2020, prvi singl pa je pesem v ozadju, Land of the free. Pesem ima močno politično konotacijo, opisuje skupinin vidik o tem kako naj bi izgledala ameriška svoboda in raznolikost, ki pa je v nasprotju s pogledi trenutnega predsednika Trumpa. V pesmi se dotaknejo široke palete problemov in govorijo o rasizmu, nasilju z orožjem, zaporih in aktualnem Trumpovem zidu na meji z Mehiko, ki je očitno sprožil nastanek pesmi. Kot Brandon Flowers pravi v intervjuju: ''mislim da je sedaj pred nami pomemben trenutek in 'dovolj je dovolj' je bistveno sporočilo pesmi.'' Rojstvo sina je spodbudilo Brendanov globji razmislek in ugotovitev, da stvari niso v harmonijo z načeli, na katerih so bile postavljene ZDA. S pisanjem pesmi je nenehno odlašal, saj se ni počutil kot prava oseba za to sporočilo, a jo je na koncu enostavno moral napisati. Za video, ki je prav toliko udaren kot besedilo, je poskrbela legenda Spike Lee, osredotoča pa se na prizore imigrantov na meji z Mehiko. Skozi celotno pesem lahko zasledimo tudi ženski vokal, ki poje ''I’m standing crying''. Flowers je namreč za pesem uporabil sempl pesmi iz leta 54, Nobody Knows the Trouble I've Seen od Mahalie Jackson. Uporaba sempla od Mahalie Jackson seveda ni naključje. Kritiki so složni, da je Mahalia največja gospel pevka vseh časov in prva gospel superzvezda. Njeno delo, ki pa ni omejeno zgolj na gospel, pa je bilo popularno v najširši množici in je presegalo rasne razlike. Še desetletja po njeni smrti velja za simbol lastnosti glasbe, da presega družbene in socialne razlike. Njen ekspresivni kontraalt je še danes inspiracija mladim vokalistom, s svojim dodajanjem elementov bluesa v spiritualno glasbo pa je gospel glasbi dodala čutnost in svobodo, ki je gospel glasba pred tem ni poznala ter s svojim delom nepovratno spremenila pravila tega žanra. Leta 59 je nastopila v filmu Imitation of Life in dve leti kasneje pela na predsedniški inavguraciji John F. Kennedy-ja. Tekom 60-tih je bila zaupnica in podpornica Dr. Martin Luther King-a. Na pohodu na Washington leta 63, je Mahalia pred 250,000 glavo množico zapela "How I Got Over" ter "I Been 'Buked and I Been Scorned". Martin Luther King Jr. Je tam podal svoj slavni "I Have a Dream" govor. Prav tako je imela čast izvršiti njegovo zadnjo željo in zapeti "Take My Hand, Precious Lord" na njegovem pogrebu, potem, ko je bil leta 68 umorjen. Čez celo desetletje je bila gonilna sila gibanja za pravice, a po Kingovi smrti in atentatu na brate Kennedy, se je umaknila iz politične fronte. V približno tem času se je tudi na osebni ravni ukvarjala z grdo in javno ločitvijo, kar je sprožilo kopico zdravstvenih težav. V poznih letih se je znova približala svoji stari slavi in zaključila kariero s poslovilnim koncertom v Nemčiji leta 71. Januarja 1972 pa je preminila.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes preverimo svež hit, ki se bo verjetno še nekaj časa vrtel po radijskih postajah, saj je osvojil vrhove lestvic po celem svetu. Gre za pesem In My Mind, ki jo izvajata Dynoro in Gigi D'Agostino. Edvinas Pechovskis ali Dynoro je šele 19 let star producent iz Litve, ki do sedaj ni imel kakšnega vidnejšega uspeha in je zanj "In My Mind" dejansko prebojni hit. Dynoro je pričel na Soundcloud in Spotify svoje izdelke nalagati že leta 2013, a opazili so ga šele ko je objavil verzijo pesmi v ozadju konec leta 2017. Dejansko gre za mashup dveh pesmi, ki ju predstavimo pozneje. Ker je avtor ene od njih Gigi D'Agostino je ob popularizaciji mashupa odreagirala založba in z urejenimi avtorskimi pravicami mashup ponovno izdala junija lani, tokrat z navedbo Gigi D'Agostina kot soavtorja. Mnoge je verjetno presenetilo, da so na glasbeni sceni spet zaslišali ime Gigi D'Agostino, saj gre za Italijanskega DJ-ja in producenta, ki je svoje naredil v ranih 2000-ih in od takrat ni izdal česa vidnejšega. Pesem Gigi D'Agostina, I'll Fly With You (L'amour Toujours) z albuma L'Amour Toujours iz leta 1999, je zagotovila melodijo za uspešni mashup, tako da v bistvu Gigi ni ponovno aktiven. Luigino Celestino di Agostino s polnim imenom, je dejansko star že 52 let in je z produkcijo končal leta 2007. Njegovi največji hiti so vezani na omenjeni album in obdobje med leti 1999 in 2001. takrat je sproduciral hite kot so "Bla Bla Bla", "Another Way", "La Passion", "Super (1, 2, 3)" in "L'amour toujours". Pričel je kot DJ italo-disco glasbe, nakar se je podal v producentske vode s pomočjo Mauro Picotto-a in si prislužil naziv pionirja mediteranske progresivne dance glasbe. Spilil je svoj stil in izdal prej omenjeni uspešni album ter se kasneje posveti nastopanju in radijskim programom. Druga pesem, ki je verjetno še bolj pomembna za uspešnost mashupa In my mind, je istoimenska pesem iz leta 2012, ki sta jo izvajala Ivan Gough in Feenixpawl v sodelovanju z Georgi Kay. Ivan Gough je zelo uspešen Avstralski DJ in producent, ki je med drugim osvojil ARIA nagrado in prodal svoje stvaritve v multi-platinasti nakladi. Iz njegovega začetka izstopa pesem "I Need You" ki je postala klubska himna in sta jo v sete rada vključevala tudi Paul Oakenfold in Pete Tong. Od ostalih pesmi je verjetno najbolj znana prav In my mind. Pri ustvarjanju te, je sodeloval z avstralskim DJ duom Feenixpawl, ki ga sestavljata Aden Forte in Josh Soon. Tudi za njiju velja, da bolj uspešne pesmi kot je ta, nista ustvarila. Vokale jim je pri pesmi posodila Georgina "Georgi" Kingsley avstralska indie-pop glasbenica.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Potem ko smo se vrsto oddaj ukvarjali predvsem s svežimi hiti in njihovim sposojenim ozadjem, se je zvrstilo kar nekaj obletnic zelo vplivnih glasbenikov, katere so radi semplali in prirejali. Meseca decembra, v katerem je rojenih, predvsem pa je umrlo izredno mnogo izjemnih umetnikov, se je zvrstila množica obletnic. Eden od umetnikov, ki izpolnjuje oba ta pogoja in je lanskega decembra preminil, je Galt MacDermot. MacDermot je preminil zgolj dan pred svojim 90. rojstnim dnem, vzrok smrti pa ni znan. Morda vam njegovo ime na prvo žogo ni znano, a gre za legendo v glasbenem svetu. Kanadsko ameriški glasbenik in producent je najbolj znan po tem, da je spisal muzikal Hair, ki je bil nagrajen z Grammyjem. Še posebej je uspehe žel v povezavi s pesmimi "Let the Sunshine In", "Good Morning Starshine" ter "Aquarius", vse tri so namreč zasedle same vrhove lestvic leta 69. Poleg tega je bil izredno uspešen še z muziklom Two Gentlemen of Verona, za pesem z začetka kariere, African Waltz, pa je prav tako osvojil Grammyja. Pisal je glasbo za zelo široko paleto glasbenikov in medijev: soundtracke, jazz in funk albume, rock albume, muzikle in klasično glasbo, za kar je leta 2009 sprejet v Songwriters hall of fame. Kar je pa za našo oddajo še posebej zanimivo, njegovo delo je imelo na razvoj hip hopa v 90-tih enormen vpliv, saj so ga semplali tako rekoč vsi na sceni, tudi zelo uspešni glasbeniki kot so Snoop Dogg, Busta Rhymes, J Dilla, Run-DMC in Public Enemy. En primer tega je pesem Space iz soundtracka za film Woman is sweeter, iz katere je črpala množica kasnejših glasbenikov, najbolj uspešno Busta Rhymes, ki je semple uporabil tudi za svoj največji in prebojni hit, Woo-Hah!! Got You All in Check. Galt je pričel svojo pot v ranih 60-tih, ko je pisal jazz glasbo, med katerimi je že omenjena “African Waltz” za saksofonista Cannonball Adderley-a. iz Montreala se je nato preselil v New York in srečal pisca Gerome-a Ragni in James-a Rado. Ta dva sta iskala novega skladatelja, ker sta imela težave s Herbie Hancockom za svoj projekt Hair. Na podlagi uspeha African Waltz sta prišla do Galta in rodilo se je popolno sodelovanje. Pesmi, predvsem Age of Aquarius/Let the Sunshine In, so kmalu postale himne za celotno hippie generacijo. Tudi s tega albuma so kasnejši hip hop artisti radi sempalli, na tem mestu omenimo Run DMC, ki so iz Hair uporabili sempl pesmi "Where Do I Go?" za njihov hit "Down with the King", ki jim je prinesel celo Grammy-ja. Če smo pri Hair omenimo, da je za hippie sledilce Galtova pojava bila kar velik šok. Bil je nizke rasti, nosil kravato in srajco, ni pil, ne kadil, čeprav se je bližal 40-tim. Lennon se spominja, da ga je vabil na zabavo, a Galt je raje bil doma z družino. Ko so ga spraševali glede uspeha Hair, je odgovoril, da ''nikoli prej ni niti slišal za hippije''. Pri projektu je želel napisati dve uri kar se da raznolike rock/funk glasbe, in reflektiral glasbo iz New Orleansa, Nashvillea, Liverpoola, Memphisa in New Delhia. Kombinacija tega in besedilo piscev se je enostavno popolnoma zlila z utripom hippie generacije. Pa se vrnimo še vplivu na hip hop. Objava raperja Questlove na Istagramu dobro povzema stališče hip hop kulture do Galta: “Kralj Galt. Broadwayska skupnost žaluje za njegovim odhodom, ampak bolje verjemite, bil je tudi del hip hop skupnosti. Njegova glasba je napajala 90-ta kot nora!” Med najbolj semplanimi pesmimi najdemo Galtovo Coffe cold, ki so jo uspešno semplali med drugim tudi DJ Vadim, DJ Premier in Oh No. MacDermotova glasba je popularna tudi med zbiralci jazza in funka, saj je z pri delu z glasbeniki kot so Bernard Purdie, Jimmy Lewis in Idris Muhammad, ustvaril glasbo, ki je nakazala smer funk materiala James Brown-a. Če upoštevamo priljubljenost semplanja Brownove glasbe, verjetno v tem najdemo razlog, da so radi semplali tudi Galta, predhodnika najljubšega semplarskega materiala.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Potem ko smo se vrsto oddaj ukvarjali predvsem s svežimi hiti in njihovim sposojenim ozadjem, se je zvrstilo kar nekaj obletnic zelo vplivnih glasbenikov, katere so radi semplali in prirejali. Predvsem to velja za mesec december, v katerem je rojenih, predvsem pa je umrlo izredno mnogo izjemnih umetnikov. To velja tudi za John Legend-a, ki morda še ni legenda, a ima vse potrebno, da to do konca kariere postane. John je pred kratkim praznoval okroglih 40 let, v tem času pa je dosegel že marsikaj. Za pesem Everything Is Everything od Lauryn Hill lahko rečemo, da je pomenila John-ov preboj na glasbeni sceni. Pesem je namreč njegov prvi komercialni nastop, saj je takrat, še v pozni puberteti, na pesmi igral klavir. Pesem je bila enormen uspeh in mu je prinesla še kopico nadaljnjih sodelovanj. Če omenimo samo nekatere pesmi:, Jay-Z "Encore," Dilated Peoples "This Way," Slum Village "Selfish," Fort Minor "High Road," in Alicia Keys "You Don't Know My Name," na kateri je Legend zagotovil spremljevalne vokale. Po uspehu z navedenimi sodelovanji kot gostujoči umetnik, je leta 2004 izdal še debutantski album Get lifted s katerega prihaja tudi pesem Ordinary people. Legend pa ni cenjen zgolj po svojem delu v glasbi, na katero se osredotočamo v tej oddaji, temveč je uspešen v različnih umetniškh vejah. Leta 2007 je prejel Hal David Starlight Award s strani Songwriters Hall of Fame. Legend je osvojil tudi Academy Award in Golden Globe Award za pesem "Glory" iz filma Selma. Osvojil je tudi 10 Grammy-jev. Leta 2017 je prejel še Tony Award za koprodukcijo Jitney za Broadway stage. V 2018 je za upodobitev Jezusa v NBC adaptaciji rock opere Jesus Christ Superstar prejel Primetime Emmy Award. S tem je postal eden od le 15-tih ljudi in edini črnec, ki je osvojil nagrade Emmy, Grammy, Oscar in Tony in je drugi najmlajši, ki mu je ta četvorček, ki mu krajše rečejo EGOT, uspelo zbrati. Če se vrnemo k glasbi, je verjetno njegova najuspešnejša pesem All of me, ki je zasedla sam vrh Billboard lestvice. Ta prihaja iz leta 2013 in albuma Love in the future. Ta je njegov četrti od skupaj šestih izdanih albumov in zadnji, ki je bil še zelo dobro ocenjen. Album Darkness and Light iz leta 2016, kljub uspehu pesmi "Love Me Now", ni bil pretirano dobro sprejet, enako pa velja tudi za album Legendary Christmas iz lanskega leta. Prvi album, Get lifted je bil najbolj uspešen s štirimi milijoni prodanih izvodov, sledi Once again z 2 in pol milijona, Evolver ter Love in the future pa sta dosegla milijon. Mi bomo zaključili pregled uspešnosti kariere svežega 40-letnika John Legend-a s pesmijo Save room iz drugega albuma Once again. Tudi ta je bila zelo uspešna in je zaznamovala tudi radijske postaje v Evropi. Zanimivo, je ena redkih pesmi, za katero si je Legend sposojal tuj material, in sicer iz pesmi Stormy, madžarske legende Gábor Szabó. Prste pri tem je imel Kanye West, s katerim je Legend pogosto sodeloval in mu je sempl predlagal.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Potem ko smo se vrsto oddaj ukvarjali predvsem s svežimi hiti in njihovim sposojenim ozadjem, se je zvrstilo kar nekaj obletnic zelo vplivnih glasbenikov, katere so radi semplali in prirejali. Predvsem to velja za mesec december, v katerem je rojenih, predvsem pa je umrlo izredno mnogo izjemnih umetnikov. To velja tudi za avtorico pesmi v ozadju, Donno Summer, ki se je rodila na silvestrovo pred natanko 70 leti in bi ta jubilej praznovala, če ne bi maja 2012 umrla za pljučnim rakom. Začnimo z njeno pesmijo iz leta 75, Love to Love You Baby iz začetka kariere, ki so jo kasnejši artisti radi prirejali, kot na primer leta 2001 No doubt, prav tako pa so pesem radi semplali, kot je to storila v svojem pohodu na glasbeno sceno Beyonce za svoj hit Naoughty girl. Donna Summer, s polnim imenom LaDonna Adrian Gaines, je bila ameriška pevka in igralka, ki je zaznamovala predvsem disko ero poznih 70-tih. V karieri je osvojila 5 Grammy-jev in je prva, ki ji je uspelo povezati 3 zaporedne dvojne albume, ki so zasedli vrhove lestvic v ZDA. Prodala je preko 100 milijonov albumov in je v tem pogledu ena najbolje prodajanih umetnikov vseh časov. Verjetno njen najbolj prepoznaven hit je pesem, ki jo poslušamo v ozadju sedaj, I feel love. Tudi to pesem do množično semplali, priredila jo je pa množica umetnikov z vseh žanrov, najbolj znane pa so verjetno priredbe s strani Bronski beat, Madonne in Blondie. Ko smo že pri teh dveh hitih, je smiselno omeniti zaslužne zanj. Na Donno je je zelo vplivala alternativna kultura 60-tih in v tem obdobju je delovala v psihadelični zasedbi Black Crow, nakar se je preselila v New York. Pridružila se je koncertni verziji muzikala Hair in se odpravila z njimi v Evropo. Tam je spoznala glasbena producenta Giorgio Moroder-ja Pete Bellotte-ja. V Munichu je z njima napisala in posnela prav ta dva hita, ki sta zaznamovala njeno kariero za zmeraj. Giorgio je sicer oklican za pionirja Italo diska in elektronske plesne glasbe, kar je jasno slišno tudi v I feel love. Giorgio je v enem od intervjujev izjavil, da je: ''njegovo delo z Donno na I feel love dejansko začetek elektronske plesne glasbe''. V njegovem Munchenskem studiu Musicland Studios pa so snemali poleg disko glasbenikov med drugimi tudi Electric Light Orchestra, Led Zeppelin, Queen in Elton John. Če se premaknemo še dve leti naprej, v ozadju že poslušamo naslednjega od njenih velikih in vplivnih hitov, Bad Girls iz leta 79, ki so ga prav tako pogosto semplali in prirejali. Zanimivo, je eden redkih primerov, ko si je tudi sama malce pomagala z tujim materialom, in sicer z vokalnimi interpolacijami pesmi Bang bang, skupine Joe Cuba Sextet. Skupaj je Donna sproducirala kar 42 hitov, ki so se uvrstili na lestvice, kar 14 od njih med prvih 10 na lestvicah. Prav celo desetletje med leti 75 in 84 je vsako posamezno leto zaznamovala s kakšnim vplivnim hitom, kar je izjemen dosežek. Hite je sicer lansirala še kasneje, na primer leta 89 "This Time I Know It's for Real" in leta 99 "I Will Go with You (Con Te Partiro)". Ti seveda niso bili tako uspešni kot njeni hiti iz disko ere. Na koncu omenimo še njen velik hit, ki so ga radi semplali in prirejali, Hot stuff, prav tako iz leta 79. Omenimo, da je splošno oklicana za Kraljico diska in je med kritiki sprejeta kot ena najbolj vplivnih pevk, ki so oblikovale moderen glasbeni zvok. Leta 2013 je posthumno sprejeta tudi v Rock and Roll Hall of Fame, Billboard pa jo je uvrstil na šesto mesto najuspešnejših plesnih glasbenikov vseh časov.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo sveži pesmi, ki ste jo imeli prejšnji petek priložnost slišati tudi v naši rubriki Fresh cut, "Only you", ki jo izvajajo Theophilus London in Tame Impala. Skupino Tame Impala smo pred kratkim srečali kot vir semplov, saj je njihovo pesem "Why Won't You Make Up Your Mind?" iz leta 2010 za produkcijo svojega svežega hita Sundress, uporabil A$AP Rocky. Tame Impala je psihadelična rock skupina, ki jo je ustvaril Australski multi-instrumentalist Kevin Parker. Skupina je pričela kot sobni projekt doma pri Parker-ju, ki piše, snema, igra in producira glasbo skupine. Ko so na turneji, s Parkerjem igrajo še Dominic Simper in člani Avstralske psihadelične skupine Pond. Vsi dosedanji albumi skupine so bili odlično sprejeti s strani kritikov in so skupini prinesli kup nagrad. Julija 2018 je Parker med intervjujem napovedal še izdajo novega albuma, ki naj bi ugledal luč poleti 2019. Očitno pa so Tame Impala aktivni na več področjih, saj jih srečamo v kolaboraciji z Theophilus London-om, s katerim so pa sodelovali že na njegovi pesmi Whiplash, izdani lani oktobra. Theophilus London je reper in pevec, ki ima Trinidadske korenine, živi pa v ZDA. Kritiki opisujejo njegovo delo kot združitev množice žanrov, od soul-pop-a in post-punk-a do elektronike in modernega R&B-ja, kot vzornike za njegovo delo pa najdemo izvajalce kot so Michael Jackson in Prince, pa tudi Kraftwerk in The Smiths. Njegov debutantski EP Lovers Holiday ter debutantski album Timez Are Weird These Days, sta izšla leta 2011. London je istega leta bil tudi eden headliner-jev Northside festivala v Brooklynu in nastopil na Montreal International Jazz Festival-u. Po tem nastopu so si kritiki pri Montreal Gazette bili enotni v izjavi: "Theophilus London bo velik. Zelo velik. To se je pripravljalo že dalj časa." Leta 2014 je London izdal še drugi album, VIBES, ki ga je produciral Kanye West in zanj dobil dobre kritike, kmalu pa prihaja še tretji, z naslovom BeBey, ki ga napoveduje prav pesem Only you. Zanimiva kombinacija nostalgije in sodobnega popa bo verjetno zmedla mlajše oboževalce obeh akterjev, ki so od predstavnikov psihadelične glasbe na eni in rap poliglota na drugi strani pričakovali čisto nekaj drugega kot pa disco izdelek iz osemdesetih. Disco pridih pa je tu z razlogom, saj gre za priredbo Steva Monite-ojevega hita iz leta 1984 z istim naslovom. Ta afro-boogie pesem je tudi njegov največji hit, izdana je pa na istoimenskem albumu. Monite je s strani kritikov in audiofilov oklican za sveti gral nigerijskega funk-a 80tih, popularnost pesmi Only you pa je še povzdignila priredba s strani legende RNB-ja, Frank-a Ocean-a. Monite-ov album Only you je sproduciral priznani nigerijski producent Tony Okoroji, kritikom pa je bila všeč temačnost melodije, space-age zvočni efekti in inovativna instrumentalizacija. Originalni natisi plošč so se zaradi cenjenosti in redkosti prodajali tudi po ceni preko $1,300 dolarjev. Leta 2017 je avstrijska založba Presch Media GmbH izdala ponatis albuma kot del serije redkih nigerijskih Afro-boogie posnetkov iz 70tih in 80tih. Očitno je ena redkih plošč prišla v roke tudi Theophilus London-u, ki je pesem priredil za napoved svojega novega albuma.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo sveži pesmi, ki se pojavlja na radijskih valovih, "Rewrite the Stars" od James Arthur-ja in Anne-Marie. James Andrew Arthur je angleški pevec, ki je zmagal na deveti izvedbi The X Factor v letu 2012. Njegov debutantski singl, "Impossible", ki je izšel po finalu, je dosegel sam vrh UK Singles Chart in postal najbolj uspešen singl katerega zmagovalca oddaje, s tem ko se je prodal v preko 2.5 millijonski nakladi. Sledeči singl "You're Nobody 'til Somebody Loves You" in debutanski album, izdan leta 2013, sta prav tako bila zelo uspešna. Kmalu pa so sledile razne kontroverze. Pričelo se je s homofobičnimi besedili v pesmih in neprimernih izjavah v debati, ki so jih ta sprožila, predvsem v debati z Micky Worthless-om, battle rapperjem iz Croydona. Kmalu je založba prevzela kontrolo nad njegovimi socialnimi omrežji, njegov nastop na The X Factor-jih je bil preklican, iTunes pa so bili primorani izplačevati povračila kupcem njegovega albuma. Kot da to ni bilo dovolj, je kmalu sledila nova kontroverza ob pregledu njegovega prihajajočega rap mixtapa All The World's a Stage, še posebej glede pesmi "Follow The Leader" kjer Arthur izjavi "I'm gonna blow up your family like I'm a terrorist". Nekaj se je iz vsega očitno naučil, se odrekel nasilnim izjavam, in od leta 2014 je imel dokaj mirno javno življenje. Lani je pričel izdajati nove single, a brez omembe datuma ali naslova prihajajočega albuma. Novembra je v sodelovanju z Anne-Marie izdal še pesem "Rewrite the Stars", ki jo poslušamo v ozadju. Anne-Marie je angleška pevka, ki je prav tako že nanizala nekaj uspešnih singlov na UK Singles Chart, med drugimi "Rockabye" v sodelovanju z Clean Bandit, pa tudi "Alarm", "Ciao Adios", "Friends" in "2002". Njen lanski debutantski album Speak Your Mind, se je povzpel do tretjega mesta na lestvici UK Albums Chart. Pesem "Rewrite the Stars", ki jo izvaja z Arthurjem, pa je priredba pesmi iz izredno uspešnega soundtrack-a za film The Greatest Showman. Soundtrack je bil dejansko tako uspešen, da se je producentska ekipa odločila posneti kar še eno verzijo tega, zgolj leto kasneje, z naslovom The Greatest Showman: Reimagined. Ta vsebuje nove izvedbe pesmi iz prvega soundtracka s strani pevcev kot so Pink, Kesha, Kelly Clarkson in seveda Arthurjevo in Anne-Marie-jino verzijo pesmi Rewrite the Stars. Originalno je "Rewrite the Stars" izvajana s strani Zac Efron-a in Zenday-e kot prvi singl z originalnega soundtrack-a. Pesem so kritiki označili za opisi kot ''osupljiv duet'' s popolno romanco. Zac Efron je ameriški igralec, ki je s kariero pričel okoli leta 2000 in uspel z vlogo Troy Bolton-a v High School Musical franšizi. Njegova glasbena dejavnost je povezana s soundtrack-i filmov v katerih nastopa. Zendaya je ameriška pevka in igralka, katero je v svet slavnih ponesla vloga Rocky Blue v Disney Channel-ovi seriji Shake It Up. V filmih se proslavi leta 2017 kot Michelle "MJ" Jones v filmu Spider-Man: Homecoming ter kot Anne Wheeler v The Greatest Showman, s katerega prihaja tudi pesem "Rewrite the Stars". Zendaya je glasbeno pot pričela s pesmimi "Swag It Out" in "Watch Me" leta 2011. nato je podpisala z Hollywood Records in izdala še debutantski singl "Replay" leta 2012 ter leto kasneje še debutantski album. Prisluhnili bomo originalni verziji pesmi ''Rewrite the Stars", ki sta jo pred kratkim priredila Anne-Marie in kontroverzni James Arthur, njuna priredba pa se uspešno vzpenja po lestvicah.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo 25-ti obletnici albuma in Snoop Dog-ovega prihoda na sceno, ki je imel na razvoj moderne glasbene scene izjemen vpliv. Konec leta 93 je Snoop Dogg izdal svoj debutantski solo album Doggystyle. Na krilih prispevka v Dr. Drej-evem debutantskem albumu The Chronic leto prej, je Doggystyle Snoop-a takoj ponesel med zvezde. Doggystyle je šel po stopinjah The Chronic in postal eden najpomembnejših v eri, ki je zaslužna za popularizacijo G-Funk zvoka, ki sloni na West Coast Funk, P-Funk in Boogie semplih, katerim je dodana še izredna produkcija. Album je dosegel 4-kratno platinasto prodajo, Snoop pa je od takrat prodal preko 23 milijonov albumov v ZDA oziroma 35 milijonov albumov po svetu. Calvin Cordozar Broadus Jr., ki ga poznamo pod imenom Snoop Dogg, pa ni znan zgolj po svojem delu kot reper, pevec in glasbeni producent, temveč sta mu poseben izgled in osebnost zagotovila kariero tudi na področju televizije, filma in poslovnega sveta. Njegova glasbena kariera se je dejansko začela šele leta 92, ko ga je odkril Dr. Dre in ga vključil v nastanek svojega prvega singla sploh, "Deep Cover". Seveda pesem vsebuje semple, tokrat samo dva: Sly & the Family Stone-ova Sing a Simple Song je uporabljena za ritem, (I Know) I'm Losing You od The Undisputed Truth pa je uporabljena za vokalne vložke. "Deep Cover", ki je znana tudi kot "187", Drejev prvi singl, je nastal tik po njegovem odhodu iz N.W.A. Pesem je napisal za istoimenski film, hkrati pa je bil tudi Snoop-ov prvi javni nastop. Sodelovanje se je po uspešnem prvem poskusu nadaljevalo, in Snoop je imel bistveno vlogo pri nastanku Dre-jevega debutantskega solo albuma The Chronic. "Nuthin' but a 'G' Thang" je prvi singl s tega albuma in Snoop je v njem. Pesem je s strani Rock and Roll Hall of Fame izbrana v zbirko 500 pesmi, ki so oblikovale rock and roll, XXL magazine pa jo je razglasil za najboljšo hip-hop pesem desetletja. V pesmi je uporabljenih 6 semplov, najpomembnejši pa je sempl iz pesmi "I Want'a Do Something Freaky to You" od Leon-a Haywood-a. Po uspehu albuma Chronic je prišel čas, da se v solo projektu dokaže še Snopp. Nastal je Doggystyle, debutantski solo album, zgolj leto kasneje, konec leta 93. "Who Am I? (What's My Name?)" je prvi singl z njega, ki je Snoop-a predstavil širšem občinstvu. Pesem, ki jo je seveda sproduciral Dr. Dre, vključuje semple iz kar 9 pesmi, najpomembnejši pa so: v refrenu in nadalje sempl iz George Clinton-ove "Atomic Dog", interpolacija "Give Up the Funk (Tear the Roof off the Sucker)" od Parliament intro pesmi vključuje še sempl iz "Pack of Lies" od The Counts ter vokalni sempl (the bomb) iz "P. Funk (Wants to Get Funked Up)" od Parliament. Kritiki so pohvalili Snoop-ov besedilni realizem in poseben vokalni ‘flow’ in Doggystyle je med glasbenimi kritiki pridobil status enega najpomembnejših albumov 90-tih ter enega najvplivnejših hip-hop albumov sploh. Podobno kot pri The Chronic, je izrazit zvok iz Doggystyle pomagal pri vzpostavitvi hip-hop zvrsti G-funk najširšem krogu poslušalcev in izpostaviti West Coast hip hop sceno kot dominantno silo ranih 90-tih, ki je pomagala oblikovati glasbo kot jo poznamo danes.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo sveži pesmi, ki se prebija na radijske valove, Heaven Let Me In skupine Friendly Fires. Friendly Fires je angleška indie rock skupina iz mesta Hertfordshire. Trenutno delujejo pod okriljem založbe XL Recordings, nase so pa prvič opozorili leta 2008 z izdajo debutantskega albuma Friendly Fires, s katerim so si pridobili tudi mesto v ožjem izboru za Mercury Prize v letu 2009, ki so jo sicer osvojili Speech Debelle za album Speech Therapy. Album je skupini januarja 2010 prinesel še nominacijo za dve Brit nagradi: Best British Group ter Best British Breakthrough Act. S tega albuma je verjetno najbolj znana pesem "On Board" ki so jo v ZDA predvajali kot glasbeno spremljavo v reklami za Nintendov Wii Fit, prav tako pa jo najdemo tudi v napovedniku za igrico Gran Turismo 5 za PlayStation 3. Komercialno je bila sicer najuspešnejša pesem Kiss of life. Leta 2011 so izdali še malce bolj pop obarvan album Pala, ki pa ni ponovil uspeha prvega albuma. Leto 2011 je obeležila še smrt Richarda Turnerja, člana zasedbe, ki je igral trobila na koncertih. Skupina ni bila pretirano aktivna do sedaj, je pa letos izdala že dve pesmi, Love like wolves in pesem v ozadju, Heaven Let Me In zato verjetno lahko kmalu pričakujemo njihov nov album. Za pesem Heaven let me in pa so uporabili tuj material. Gre za elemente pesmi I Owe You One od Shalamar. Pesem prihaja z albuma Big Fun, ki vsebuje tudi skupinin največji hit, "The Second Time Around". Shalamar je ameriška RNB in soul skupina, ki je bila aktivna sredi 70-tih in nadalje v 80-tih. Originalno je slonela na disco glasbi, ustvaril pa jo je Soul Train agent Dick Griffey skupaj s producentom in kreatorjem Soul Train showa, Don Cornelius-um. Shalamar so pod vodstvom Corneliusa postali vpliven plesni trio, glede na navedbe British Hit Singles & Albums, pa so bili modne ikone in postavljavci trendov ter so v Veliki Britaniji zaslužni za predstavitev "body-popping" plesnega stila, ki je zaznamoval funk in hip hop ples. Med leti 77 in 90 je skupina izdala 10 albumov, najbolj uspešen pa je bil prav Big Fun, s katerega prihaja pesem v ozdaju. Album je sproduciral Leon Sylvers III in je prvi album na katerem nastopa kasneje oklicana 'klasična' Shalamar zasedba, ki jo sestavljajo: Jeffrey Daniel, Howard Hewett and Jody Watley, potem ko je Hewett zamenjal Geralda Browna. Njihove materiale so kasnejši artisti radi uporabljali kot vir za samplanje, v tem pogledu izstopajo pesmi Take That to the Bank, This Is for the Lover in You ter A Night to Remember. I owe you so semplali 'zgolj' v petih primerih, nazadnje Friendly fires za nov singl Heaven let me in, ki se te dni pogosto predvaja po radijskih postajah.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo čisto sveži pesmi, ki si poskuša izboriti mesto med najboljšimi na lestvicah. Gre za prvi singl novega albuma skupine Black eyed peas, z naslovom Masters of the Sun Vol. 1. Je njihov sedmi studijski album in je predvsem politično obarvan. Inspiracijo zanj so našli v istoimenski noveli in socialni klimi v ZDA. Album v glasbenem smislu predstavlja odmik od elektronskih in pop smernic albumov The E.N.D. in The Beginning, ter naznanja skupinin povratek k hip hop in boom bap stilu iz začetkov kariere. Prihaja po osemletnem premoru in je prvi po letu 2000 in albumu Bridging the Gap kjer na albumu ne sodeluje Fergie, ki se jim je pridružila leta 2003 in jih letos zapustila. Album so kritiki zelo dobro sprejeli. Že pred pesmijo v ozadju, Big love, in izdajo albuma oktobra letos, je skupina med samim snemanjem že objavljala razne pesmi: januarja Street Livin, maja Ring the Alarm, julija Get It in avgusta Constant, vsako s spremljajočim videom, s tem da so zadnji trije omenjeni bili zelo politično obarvani. Black Eyed peas pa so za nastanek pesmi seveda radi uporabljali semple. V pesmi Big love tako najdemo sempl ritma iz pesmi, ki so jo rapperji zelo radi uporabljali in smo jo posledično srečali na 11. mestu lestvice najbolj semplanih pesmi v zgodovini glasbene industrije. Gre za ritem, ki ga najdemo v pesmi N.T. skupine Kool and the gang. Kool and the gang je ameriška skupina, ki je nastala leta 64 v New Yersey-u z zanimivo in divjo glasbeno potjo. Začeli so z jazz zvokom, se podali v funk in RNB vode, se preizkusili v smooth-pop funk stvaritvah ter zaključili še z modernim elektro pop zvokom. So pa bili pri vsem tem izredno uspešni, saj so prodali preko 70 miljonov albumov. NT prihaja z njihovega ranega obdobja, ko še niso bili slavni in so se izražali predvsem preko jazz in funky elementov ter prihaja z albuma Live at PJ's iz leta 71, ki so ga posneli v lokalnem klubu in je njihov tretji album. Jedro skupine poleg drugih članov sta skozi vse faze predstavljala brata Robert 'Kool' Bell na basu in Ronald Bell na saxophonu, ki sta tudi iniciatorja skupine. Njuna glasbena pot pa je povezana z boksom, saj sta se prav zaradi boksa v New York preselila njun oče in stric, ki sta bila boksarja, naključje pa je hotelo, da prav v hišo kjer je stanoval Thelonious Monk, ki je ob rojstvu postal Robertov boter. Prav tako se je tudi zaradi ljubezni do boksa tam rad ustavljal Miles Davis in pogoji za glasbeno kariero bratov Bell so bili dani. Začela sta s skupino Jazziacs že v srednji šoli, nato so se preimenovali v Kool & the Flames in nato še v Kool & the Gang, kar je končno ostalo. Njihovi največji hiti, ki so se pričeli nizati šele leta 73, so bili: Funky Stuff, Jungle Boogie, Summer Madness in Hollywood Swinging iz ranega obdobja ter Open Sesame, Ladies Night, Celebration, Big Fun, Get Down on It in Joanna, po prihodu pevca James Taylor-ja in v zaključnem obdobju slave še Fresh in Cherish. Rapperji in ostali so inspiracijo iz pesmi NT iskali predvsem v bobnarskem breaku s konca pesmi. Je pa potrebno omeniti, da mnogo krat najdemo tudi primere semplanja že spremenjenega sempla te pesmi, predvsem v elektronski produkciji v 90tih. Sempl bonarskega breaka pesmi NT najdemo v več kot 300 kasnejših pesmih, med drugim tudi v novem hitu Black eyed peas, Big love.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Potem ko smo vrsto oddaj posvetili pred kratkim izdani lestvici 100 najboljših pesmi tega stoletja – zaenkrat, ki so jo sestavili strokovnjaki Rolling Stone Magazine, se je vmes odvilo kar nekaj zanimivih obletnic in dogodkov povezanih z glasbeno industrijo. Danes pod drobnogled vzamemo dokaj presenetljivo okroglo obletnico 'kraljice popa', Madonne. Težko verjeti, a Madonna je pred kratkim dopolnila 60 let. Srečali smo jo tudi v prej omenjeni lestvici, in sicer na 61 mestu lestvice, kamor so uvrstili njeno “Hung Up” iz leta 2005. S pesmijo se je pred dobrim desetletjem vrnila k koreninam New Yorške nočne scene z disco-pop umetnino za novo tisočletje, Confessions on a Dance Floor. Pri oblikovanju nosilnega singla, “Hung Up” je osebno poklicala in dobesedno prosila Abba-ina pisca Benny Andersson-a in Björn Ulvaeus-a za dovoljenje za uporabo hita “Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight)” iz leta 79. Kljub izredno zaščitniškem odnosu do svojega materiala sta Madonni le rekla da in nastal je njen nov megahit. In to ni bil njen zadnji, tudi po 50 letu je bila uspešna na glasbeni sceni in sodeč po videih, izjemno fit, sledili so še hiti Sorry, 4 minutes, Give it 2 me, Get together in Give Me All Your Luvin. Madonna-i semplanje ni ravno tuje in zdi se, da je za Give it 2 me uporabila Marvin Gaye-evo Got to give it up, brez da bi to navedla ali uredila avtorstvo. Ker je producent te pesmi Pharrell, se zdi to še toliko bolj verjetno zaradi uporabe iste pesmi v Thick-ejevi Blurred Lines. Med omenjenimi novejšimi hiti je takšna, ki uporablja tuj material še Sorry, ki uporablja Can you feel it od Jacksons 5, pa tudi Get together, kjer najdemo sledi pesmi "Take Your Time (Do It Right)" The SOS Band-a. Od njenih priredb v novem času omenimo zelo uspešno American pie, presenetilo pa vas bo verjetno, da je tudi Ray of light priredba, in sicer manj znane pesmi Sepheryn od Curtiss Maldoon-a iz leta 71. Kot verjetno tudi pravilno predvidevate, pa tudi v drugih Madonninih hitih najdemo tuj material: v Material girl, Can you feel it od Jacksons 5, v Vogue, Ooh, I Love It od The Salsoul Orchestra, v Music, Never Young Again od Mirwais, v Frozen, Hot Pants od Bobby Byrd-a in naj omenimo še hit Erotica, kjer najdemo izseke pesmi El Yom 'Ulliqa 'Ala Khashaba od Fairuz. Da kraljice popa ne bi predstavili v napačni luči, povejmo, da so jo zaradi njenega vpliva drugi semplali v preko 300 primerih in prirejali v preko 500 primerih. Za semplanje in tudi priredbe so najraje uporabljali njene hite Vogue, Holiday, Material girl, Papa don't preach, La isla bonita, Like a prayer ter Into the groove. Tudi te enormne številke pričajo o njeni pomembni zapuščini glasbeni industriji, kritiki in avtorji pa jo soglasno opisujejo kot najvplivnejšo pevko vseh časov. Kot je rekel Alan McGee od The Guardian, Madonna je post-moderna umetnina pop kulture, ki ji ne bo več enake. S prodanimi 300 milijoni albumov je najbolj prodajana pevka vseh časov, z aktivnostjo v vseh sferah glasbene in zabavne industrije pa je postala tudi najbogatejša glasbenica. Ne bo se pa še ustavila. Januarja letos je 60 letna pop ikona napovedala snemanje svojega že 14tega albuma, in napovedala izdajo tega za leto 2019. V pričakovanju tega prisluhnimo še malo njenem najbolj prirejanem hitu, Material girl.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se še zadnjič posvetimo pred kratkim izdani lestvici 100 najboljših pesmi tega stoletja – zaenkrat, ki so jo sestavili strokovnjaki Rolling Stone Magazine. Zadnjič smo preleteli pesmi, ki so zasedle mesta od števila 10 do 4, da bi še med njimi preverili uporabo tujega materiala za njihov nastanek. Danes preverimo še top tri pesmi na omenjeni lestvici in naredimo pregled celote. Pri številu 3 najdemo pesem “Seven Nation Army” od The White Stripes. Najboljši rif tega stoletja se je Jacku porodil med tonsko vajo v Melbourne-u. Čeprav zveni kot linija bas kitare, instrumenta, ki ga skupina ni uporabljala, gre za zvok, ki ga je Jack izvabil iz svoje pol-akustične kitare. Jack ni imel preveč visokega mnenja o ritmu in rifu, a ga je a shranil za primer, če bi ga kdaj prosili, da napiše temo za James Bond-a. Potem jo je uporabil za White Stripes, ni pa si znal predstavljati uspeha, ki ga bo pesem požela. Kombinacija popularnosti pesmi, prepoznavnega rifa in uporniško besedilo je poskrbelo, da se pesem množično uporablja na političnih shodih in športnih prireditvah po vsem svetu. Kot je tudi White komentiral uporabo pesmi pri navijačih Italijanske nogometne reprezentance: počaščen sem, da so jo vzeli za svojo … všeč pa mi je, da večina ljudi, ki jo prepeva, nima pojma kje je njen izvor. To je folk glasba … Na številko dve so strokovnjaki uvrstili pesem “Paper Planes” od M.I.A.. Globalistična hip hop mojstrovina Maye Arulpragasam je najbolj sveža in nova stvar, ki je zasedla radijske valove v tem stoletju. Osnova, ki se vrti okoli sempla pesmi Straight to the hell skupine Clash in strelskih efektov, je delo njenega takratnega partnerja, Dipla. Kot pravi Maya, je lahko samo srečna, da je pesem sploh nastala. Takoj, ko jo je spisala, sta se namreč močno sprla in disk, na katerem je bil demo pesmi, mu je vrgla v glavo. Na srečo je ta pristal na sedežu taksija in ne na tleh ter preživel. Pesmi sicer ni izbrala ne za prvi, ne drugi in ne tretji singl njenega albuma Kala, ga je pa Seth Rogen uporabil za trailer komedije Pineapple Express. Svet je tako spoznal Paper Planes, popularnost pesmi pa je pričela nevzdržno rasti. Na samem vrhu lestvice najdeno pesem “Crazy in Love” od Beyonce v sodelovanju z Jay-Z-jem. Kot je rekla sama Beyonce: ‘’ima ta go-go občutek, old-skul občutek, nisem pa prepričana, če bodo poslušalci to vzeli za svoje’’. Pesem je njena debutantska pesem in s temi močnimi funk zvoki s katerimi je pričela “Crazy in Love” ter kariero, so napovedali prihod najbolj drzne superzvezde in dive, ob kateri so se poskusi ostalih zdeli mlačni. Producent Rich Harrison je pesem zgradil okoli sempla iz pesmi Chi-Lites iz leta 70, “Are You My Woman? (Tell Me So),” a je pesem zadržal, dokler ni našel pravega artista, ki bi jo lahko zapel. In ga je našel v Beyonce. Pesem je bila velik komercialen uspeh, kritiki pa so hvalili tako glasbo, kot Jay-Z-jev vložek, kot Beyonce-ine vokale. Torej, kot pravijo avtorji lestvice: 2000-ta so sproducirala neverjetno količino izredne glasbe in ker so tehnološke spremembe naredile stvari tako rekoč brezplačne smo imeli priložnost slišati več glasbe kot kadar koli. Da so izdelali lestvico so združili mnenja glasbenikov, producentov, strokovnjakov in rezultat je odlična refleksija izjemnega obdobja glasbene industrije. Moramo opozoriti na dejstvo, da je lestvica izdelana v ZDA in bi se verjetno v nekaterih točkah razlikovala od katere drugje nastale lestvice. To je v neki meri povezano tudi s tem, kar nas je zanimalo: koliko pesmi izmed top 100 pesmi tega stoletja je za svoj uspeh potrebovalo elemente starejših stvaritev in koliko od teh je originalov. Statistika za pesmi med števili 100 in 31 je bila v okvirih pričakovanega. 30% pesmi je uporabilo tuj material za svoj uspeh. Po tem pa je odstotek začel strmo naraščati in več kot polovica pesmi na mestih med številom 30 in 1 je vsebovalo semple ali pa so bile priredbe. Ne preveč spodbuden rezultat, ampak izgleda, da pesmi, ki za svojo konstrukcijo uporabljajo glasbo iz preteklosti, imajo večjo možnost, da postanejo uspešne. Morda je torej tehnologija omogočila več glasbe in lažje pisanje glasbe, a kreativni vir je še vedno najbolj prisoten v studiih in glasbenikih, ki so si za pisanje pesmi resnično vzeli čas.
Neveljaven email naslov