![Mercedes-Benz predstavlja že od nekdaj pojem potovanja v najvišjem razredu, prestižni protokolarni avtomobili s trikrako zvezdo pa so osvojili tako politike kot tudi gospodarstvenike. Foto: Mercedes](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2013/12/29/65062209_mb_oprema_1_mmc.jpg)
![Pojem sodobnega potovanja v letu 1963 - Lufthansa Convair 340 in Mercedes-Benz Model 600](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2013/12/29/65062224_mb_oprema_16_mmc.jpg)
![Mercedes-Benz Model 600 - Pullman landaulet z vgrajenim TV sprejemnikom, telefonom, predvajalnikom kaset](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2013/12/29/65062228_mb_oprema_20_mmc.jpg)
Po skromnih začetkih, kjer je bila vožnja z avtomobilom za voznika in sopotnike bolj ali manj preizkušnja vzdržljivosti, saj so bili izpostavljeni vsem otroškim boleznim prvih motoriziranih prevoznih sredstev - od počasnosti, prek neudobja, nevarnosti do neusmiljenih vremenskih vplivov, so avtomobili postali udobno potovalno sredstvo za vse tiste, ki so si jih lahko privoščili.
Zaprte potniške kabine z več prestiža
Ker so si kupci prvih avtomobilov po navadi lahko privoščili tudi voznika, so seveda takoj poskrbeli za dva potovalna razreda. Za odprtimi vozniškimi kabinami so najprej zaprli potniški del, v katerega so lahko mojstri po trpežnem usnju in lesu začeli vgrajevati tudi bolj občutljive in fine materiale. Pri tem so lahko upoštevali želje individualnih naročnikov, saj je bila izdelava prvih nadgradenj avtomobilov po navadi prepuščena specialistom, ki so jim izdelovalci avtomobilov dobavljali "polizdelke".
Posebno poglavje v zgodovini potovanj z avtomobili predstavlja tudi razvoj avtomobilskega prtljažnika. Na začetku so potniki prtljago zložili v robusten kovček, ki je našel mesto "nekje" na avtomobilu, morda pritrjen na streho ali pa za zadnje sedeže, šele pozneje je postal prostor za prtljago zaprt in del avtomobilske karoserije. Izdelovalci pa so za optimalno izrabo prtljažnega prostora ponujali tudi po meri izdelane potovalne kovčke.
Ločen delovni prostor voznika
V procesu razvoja avtomobilskih karoserij so kmalu dobili svojo bolj ali manj trdno streho nad glavo tudi vozniki, ki pa so bili v najvišjem razredu avtomobilov ločeni od potniškega dela s pregrado, po navadi s pomičnim steklom. Voznikovo delovno mesto je bilo v primerjavi s potniško kabino opremljeno minimalistično, podobno skromne so bile tudi armaturne plošče, z osnovnim instrumentnim delom, na katerem je bil na začetku največje tehnološko čudo merilnik hitrosti. Počasi pa je število instrumentov raslo in sredi tridesetih se jim je pridružil še radio.
Nov tehnološki zagon v drugi polovici 20. stoletja
Po drugi svetovni vojni je avtomobilska industrija dobila nov zagon, večalo pa se je tudi število kupcev avtomobilov najvišjih razredov, ki so sicer postajali izrazitejši serijski izdelki, a še vedno s številnimi posebnimi dodatki. Na začetku so izstopali predvsem tisti namenjeni zabavi in udobnejšemu potovanju, pa naj je šlo za mehkejše sedeže, hlajene minibare ali pa prve predvajalnike kaset in TV-sprejemnike.
Z začetkom računalniške dobe pa so se avtomobili začeli spreminjati v udobne in tehnično dobro opremljene mobilne pisarne, v katerih so se lahko petični in tako ali drugače "pomembni" potniki posvetili delu ali pa kratkočasju s pomočjo najnovejših tehnoloških igračk, ki so nekaj popolnoma drugega kot pred davnimi desetletji v prvih predstavnikih avtomobilov najvišjega razreda.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje