![Josephine Evrard se ukvarja z raziskovanjem vokalnega telesa in iskanjem načinov za krepitev tekstur glasov. Foto: Nada Žgank](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2010/02/24/64668527_so_glavna.jpg)
Vidim spojeno telo. Materijo, ki nima mej. Površino brez omejitev. Ne vidim meja in vse je belo. Zdaj sem jaz na vrsti, da sem na oni strani in jutri se zamenjava. Videl te bom, kot se vidim stati sedaj. Kako daleč je dovolj, da si nisva preblizu?
![](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2010/02/24/64668536_so_glavna.jpg)
Splet okoliščin, predstavo, ki bo premiero doživela nocoj ob 20.00 na odru dvorane Duše Počkaj v Cankarjevem domu, umetnici vidita kot prepletanje dela in dialoga z ali med glasom, telesom, besedo, zvokom, gibom in prostorom. Predstava je opisana kot nadaljevanje igre razdvojevanja, cepljenja, poenotenja, podvojevanja telesa, igre med dvojnikom in razdvojenim. Njuna igra je kot monologa slepe pege in šuma, neslišne besede in nemega glasu, enotnega telesa in dvojne sence.
Kdo sta "prepletalki okoliščin"?Sodobna plesalka, igralka in glasbenica Irena Tomažin je izkušena ustvarjalka zvočno-scenskih kompozicij, kjer je na svoj način povezala dve umetniški govorici: gib in glas. V avtorskih predstavah Hitchockove metamorfoze in Kaprice je izpostavila zvočno eksperimentalno delo. V ospredju je Irenin telesen glas, ki se vzpenja, plete in pada skozi občutja, čustvene premike in razpoloženja. Slišati ga je mogoče v gibanju telesa in v scenskem prostoru. Eksperimentalna širina glasu je materialna, saj je odvisna od njene navzočnosti, izvajalske moči in intenzivnosti odrskega uprizarjanja.
Tomažinova po svoje prehaja med gibom in glasom, med plesom in glasbo. Vodi jo avtorska in intimna potreba po drugačnem jeziku uprizarjanja, ne pa prehajanje med formami in zvrstmi umetnosti. Prav zato so njene predstave močne, intenzivne in odprte. Njena avtorska dela so z eksperimentalno naravnanostjo posebnost v slovenskem prostoru.
Druga polovica plesnega tandema je francoska plesalka in koreografinja Josephine Evrard. Umetnica živi v Berlinu. Njene prve avtorske stvaritve so temeljile na samostojnih nastopih že od leta 1994, različne projekte je ustvarjala z Andreasom Müllerjem, sodelovala je z Meg Stuart, Ami Garmon in Angelo Guerreiro. Od leta 2004 se znova posveča študiju glasu, med drugim z učnimi urami pri Davidu Mossu, Roy Hart Theatru, Jonathanu Hartu, Walliju Höflingerju in Christiane Hommelsheim. Slednja je pri predstavi Splet okoliščin sodelovala kot umetniška svetovalka.
Luči in scenografijo je oblikoval Jaka Šimenc, predstavo pa bodo ponovili še 25. in 26. februarja ter 2. in 3. marca.
Vidim spojeno telo. Materijo, ki nima mej. Površino brez omejitev. Ne vidim meja in vse je belo. Zdaj sem jaz na vrsti, da sem na oni strani in jutri se zamenjava. Videl te bom, kot se vidim stati sedaj. Kako daleč je dovolj, da si nisva preblizu?
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje