![Jessica Kaahwa, doktorica znanosti, priznana dramska pisateljica, igralka, režiserka in akademska gledališka ustvarjalka, je zaradi svojega človekoljubnega dela zelo cenjena tudi v mednarodnem prostoru. Je Fulbrigtova štipendistka in prejemnica številnih drugih štipendij in nagrad, s pomočjo katerih se posveča raziskovanju in delu na terenu; obravnava gledališče in medije kot konstruktivno silo na območjih konfliktov in pri izboljšanju razmer na področju zdravja. Trenutno je višja predavateljica na oddelkih za glasbo, ples in dramo na Univerzi Makerere v Ugandi, kjer je tudi magistrirala. Foto: World Theatre Day](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2011/03/26/64777088_jessica.jpg)
Da bi se lahko pripravili na mirno prihodnost, se moramo zateči k miroljubnim sredstvom, usmerjenim v razumevanje, spoštovanje in prepoznavanje prispevka vsakega človeka v tem velikem podjetju za ohranjanje miru. In gledališče je tisti univerzalni jezik, s katerim lahko posredujemo sporočilo o miru in spravi.
![](https://img.rtvcdn.si/upload/Svet/andres-valdes.jpg)
Biti gledališki igralec je življenjski slog. Je trpljenje, bolečina, veselje. Je glavobol, ki izgine, ko stopiš na odrske deske. Gledališče je sreča, ljubezen, je znoj, ki se posuši z aplavzom, trema, ki se izgubi s tekstom, pesmijo in kretnjo.
Mednarodni gledališki inštitut, ki deluje pod okriljem Unesca, je 27. marec določil za svetovni dan gledališča. Ena osrednjih akcij tega dne je mednarodna poslanica, ki jo pred predstavo preberejo po gledališčih po vsem svetu. Letošnjo je napisala ugandska dramska pisateljica, igralka, režiserka in gledališka ustvarjalka Jessica A. Kaahwa, ki je zaradi svojega človekoljubnega dela zelo cenjena tudi v mednarodnem prostoru. Kot velika zagovornica človekovih pravic, pravičnega vodenja in napredka Jessica Kaahwa nenehno opozarja na pomen enakopravnosti med spoloma in miru.
Preberite še:
Nagrajenci Združenja dramskih umetnikov Slovenije
Svetovni dan gledališča je po besedah Kaahwajeve izraz brezmejnih možnosti gledališča za mobilizacijo skupnosti in premagovanje vsega tistega, kar nas ločuje. Gledališče na subtilen način prežema človeško dušo, do bolečin stisnjeno od strahu in dvomov, saj spreminja svojo podobo in odpira svet alternativ tako za posameznike kot za celotno skupnost, je zapisala.
Gledališče po njenem mnenju lahko osmisli vsakdanjo resničnost in prepreči negotovo prihodnost. Lahko se preprosto in neposredno vključi v vsakdanjo politiko. Ker je vključujoče, lahko gledališče predstavlja tisto izkušnjo, ki je sposobna nadgraditi nekdanje nesporazume. Še več, gledališče je preverjeno sredstvo, ki zagovarja in spodbuja ideje vseh vpletenih in se je zanje pripravljeno boriti vsakič, ko so ogrožene.
"Da bi se lahko pripravili na mirno prihodnost, se moramo zateči k miroljubnim sredstvom, usmerjenim v razumevanje, spoštovanje in prepoznavanje prispevka vsakega človeka v tem velikem podjetju za ohranjanje miru. In gledališče je tisti univerzalni jezik, s katerim lahko posredujemo sporočilo o miru in spravi," je v poslanici še zapisala Kaahwajeva.
Andres Valdes: "Slovenska gledališka umetnost je bogata in vredna"
Praznovanje bo v Sloveniji zaokrožila še slovenska poslanica. Letos jo je napisal profesor pantomime in mima Andres Valdes, ki se je sicer rodil v Havani na Kubi, a živi v Sloveniji. Gledališče zanj ni zgolj poklic. "Biti gledališki igralec je življenjski slog. Je trpljenje, bolečina, veselje. Je glavobol, ki izgine, ko stopiš na odrske deske. Gledališče je sreča, ljubezen, je znoj, ki se posuši z aplavzom, trema, ki se izgubi s tekstom, pesmijo in kretnjo," razmišlja Valdes.
Po vseh letih, odkar je del slovenskega gledališkega prostora, se ima Valdes tudi sam za Slovenca in poziva k zavedanju, "da je slovenska gledališka umetnost bogata in vredna, da jo uživamo, ob njej rastemo in jo cenimo". Ob tem je spomnil, da se številna gledališča po svetu v teh negotovih časih spopadajo s takšnimi in drugačnimi težavami in pozval: "Negotove politične razmere nam ne smejo vzeti tega sveta, sveta umetnosti, in hrama, ki človeku lahko pomeni zatočišče. Zagotavlja mu duševno ravnotežje, ljubezen do sočloveka in do miru."
Združenje dramskih umetnikov Slovenije (ZDUS) ob svetovnemu dnevu gledališča že tradicionalno razglasi dobitnike stanovskih priznanj. Odličje Marije Vere za življenjsko delo letos prejme dramska igralka Marinka Štern, priznanje veliki bršljanov venec za življenjsko delo pa dramaturginja, prevajalka in teatrologinja Alja Predan. Priznanji ZDUS-a za igralske dosežke za leto 2010 prejmeta dramska igralka Maja Blagovič in igralec Kristijan Guček, bršljanov venec pa režiser in dramaturg Alen Jelen.
Nagrade bodo dobitnikom izročili v ponedeljek ob 16.00 v Slovenskem gledališkem muzeju.
Letošnji praznik gledališča praznujemo ravno v nedeljo, zato bodo po slovenskih gledališčih slovensko in mednarodno poslanico ob dnevu gledališča pred vsako predstavo prebirali v nedeljo in v ponedeljek, so povedali v ZDUS-u.
Da bi se lahko pripravili na mirno prihodnost, se moramo zateči k miroljubnim sredstvom, usmerjenim v razumevanje, spoštovanje in prepoznavanje prispevka vsakega človeka v tem velikem podjetju za ohranjanje miru. In gledališče je tisti univerzalni jezik, s katerim lahko posredujemo sporočilo o miru in spravi.
Biti gledališki igralec je življenjski slog. Je trpljenje, bolečina, veselje. Je glavobol, ki izgine, ko stopiš na odrske deske. Gledališče je sreča, ljubezen, je znoj, ki se posuši z aplavzom, trema, ki se izgubi s tekstom, pesmijo in kretnjo.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje