Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Čeprav se počitnice morda zdijo že oddaljen spomin, so se zadnji otroci, ki so letovanje uživali tudi v z vašo pomočjo, z morja vrnili pred natanko tednom dni. Letovanja v drugačnem okolju in z novimi prijatelji so bila letos še posebej pomembna zato, ker so otroci mesece dolgo živeli le doma. In ni jih malo, za katere prav dom ni varno in zdravo okolje. Zdaj, ko po le nekaj dneh pouka in novih potrjenih okužbah vse več otrok znova mora ostajati doma, znova opozarjamo, kako pomemben vlogo ima šola v življenju otrok.
Letos prvič opažam, da otroci ob prihodu v očeh nimajo upanja. In zelo so lačni, prenajedajo se s kruhom in v torbe spravljajo namaze za svojo družino
"Letos so res lačni, jemljejo si po deset kosov kruha in namaze, ki jih hranijo za domov, ker se čutijo odgovorni tudi za družine. Letos so tudi veliko bolj nemirni, agresivni, eksplozivni, ne morejo se obvladati, izbruhnejo brez posebnega razloga, denimo kar med pripravljenim programom, izjemno težko nadzorujemo njihovo jezo. Otroci tepejo, kričijo, nenadzorovano jočejo, se tresejo, imajo anksiozne napade. Tako skušajo opozoriti, naj jih nekdo opazi. Doma se ne počutijo varne, tukaj med nami pa se in tukaj si sploh upajo izraziti čustva. Še lani so otroci stiske bolj kazali z otožnostjo, žalostjo, depresijo. Letos tega skoraj ni, le jeza in agresija," letošnjo izkušnjo spremljanja otrok na letovanjih opisuje prostovoljka Neža. Letovanja so priložnost za nove izkušnje in nova prijateljstva, a so hkrati tudi pokazatelj, kako otroci živijo druge dni v letu. Sploh letos so se stiske, ki so se zaradi dolgotrajnega bivanja doma morda še bolj zgostile, kazale na različne načine in so presenetile tudi najizkušenejše vzgojitelje, hkrati pa so tudi razkrile, kako pomembno vlogo v življenju teh otrok igra šola.
Ko je doma pekel, je šola zanje varen dom vsaj nekaj ur na dan
"Oni nimajo nikogar, ki bi mu lahko zaupali, letos prvič opažam, da otroci ob prihodu v očeh nimajo upanja, da bi jim kdo pomagal. Saj se v medijih kar veliko govori o takih stiskah, a tudi sama si nisem predstavljala, da je tako hudo, dokler se nisem srečala s temi otroki. Še hrana in pijača niso samoumevni!"
"Ko je šolanje potekalo na daljavo, so morali biti doma. Niso dobili pravega izobraževanja, niso bili z vrstniki, niso imeli niti 5 ur varnostni na dan, ki jim jih sicer zagotavlja šola. In šola je zanje varen dom! Tam jih nihče ne tepe, tam je hrana, ki pri naših otrocih ni samoumevna. Varnost, ljubezen, hrana, dom, vsak otrok, vsak človek ima potrebo po tem. In vsak si zasluži počutiti se varno. In če se šole spet zaprejo, je to pekel za otroke!" opozarja Neža. "Oni nimajo nikogar, ki bi mu lahko zaupali, letos prvič opažam, da otroci ob prihodu v očeh nimajo upanja, da bi jim kdo pomagal. Saj se v medijih kar veliko govori o takih stiskah, a tudi sama si nisem predstavljala, da je tako hudo, dokler se nisem srečala s temi otroki. Še hrana in pijača niso samoumevni!"
Tudi zagotavljanje varnosti in sprejetost sta pomembna za zdravje otrok
Zdaj, ko mora po le nekaj dneh pouka in novih potrjenih okužbah vse več otrok znova ostajati doma, bi ob odločanju, kdaj in za koliko časa bo treba otroke umakniti iz šol, odločevalci morali upoštevati tudi širšo sliko, opozarjajo v humanitarnih organizacijah. Če se nevarnosti virusa že precej dobro zavedamo, se nevarnosti neprimernega okolja, nasilja, zanemarjanja in ustrahovanja otrok, ki bo nedvomno imelo tudi dolgoročne posledice, zavedamo bistveno premalo. In tudi to ima pomemben vpliv na zdravje otrok. "Za te otroke je šola varna hiša, ne izobraževalna ustanova. Oni se tam počutijo varno in tam so varni, izobraževanje je zanje drugotnega pomena," še dodaja Neža.
Letovanja, na katerih se otroci iz svojih domov vsaj začasno umaknejo, pa so zanje zelo pomembna izkušnja, zato hvala vsem, ki ste tudi letos pomagali, da so se jih lahko udeležili tudi otroci iz programa Botrstvo.
541 epizod
Botrstvo v Sloveniji je projekt, namenjen izboljšanju kakovosti življenja otrok in mladostnikov, ki živijo v Sloveniji. Je način pomoči otrokom in mladostnikom, ki so zaradi hude materialne, socialne, zdravstvene ali družinske stiske ogroženi, prikrajšani in socialno izločeni.
Čeprav se počitnice morda zdijo že oddaljen spomin, so se zadnji otroci, ki so letovanje uživali tudi v z vašo pomočjo, z morja vrnili pred natanko tednom dni. Letovanja v drugačnem okolju in z novimi prijatelji so bila letos še posebej pomembna zato, ker so otroci mesece dolgo živeli le doma. In ni jih malo, za katere prav dom ni varno in zdravo okolje. Zdaj, ko po le nekaj dneh pouka in novih potrjenih okužbah vse več otrok znova mora ostajati doma, znova opozarjamo, kako pomemben vlogo ima šola v življenju otrok.
Letos prvič opažam, da otroci ob prihodu v očeh nimajo upanja. In zelo so lačni, prenajedajo se s kruhom in v torbe spravljajo namaze za svojo družino
"Letos so res lačni, jemljejo si po deset kosov kruha in namaze, ki jih hranijo za domov, ker se čutijo odgovorni tudi za družine. Letos so tudi veliko bolj nemirni, agresivni, eksplozivni, ne morejo se obvladati, izbruhnejo brez posebnega razloga, denimo kar med pripravljenim programom, izjemno težko nadzorujemo njihovo jezo. Otroci tepejo, kričijo, nenadzorovano jočejo, se tresejo, imajo anksiozne napade. Tako skušajo opozoriti, naj jih nekdo opazi. Doma se ne počutijo varne, tukaj med nami pa se in tukaj si sploh upajo izraziti čustva. Še lani so otroci stiske bolj kazali z otožnostjo, žalostjo, depresijo. Letos tega skoraj ni, le jeza in agresija," letošnjo izkušnjo spremljanja otrok na letovanjih opisuje prostovoljka Neža. Letovanja so priložnost za nove izkušnje in nova prijateljstva, a so hkrati tudi pokazatelj, kako otroci živijo druge dni v letu. Sploh letos so se stiske, ki so se zaradi dolgotrajnega bivanja doma morda še bolj zgostile, kazale na različne načine in so presenetile tudi najizkušenejše vzgojitelje, hkrati pa so tudi razkrile, kako pomembno vlogo v življenju teh otrok igra šola.
Ko je doma pekel, je šola zanje varen dom vsaj nekaj ur na dan
"Oni nimajo nikogar, ki bi mu lahko zaupali, letos prvič opažam, da otroci ob prihodu v očeh nimajo upanja, da bi jim kdo pomagal. Saj se v medijih kar veliko govori o takih stiskah, a tudi sama si nisem predstavljala, da je tako hudo, dokler se nisem srečala s temi otroki. Še hrana in pijača niso samoumevni!"
"Ko je šolanje potekalo na daljavo, so morali biti doma. Niso dobili pravega izobraževanja, niso bili z vrstniki, niso imeli niti 5 ur varnostni na dan, ki jim jih sicer zagotavlja šola. In šola je zanje varen dom! Tam jih nihče ne tepe, tam je hrana, ki pri naših otrocih ni samoumevna. Varnost, ljubezen, hrana, dom, vsak otrok, vsak človek ima potrebo po tem. In vsak si zasluži počutiti se varno. In če se šole spet zaprejo, je to pekel za otroke!" opozarja Neža. "Oni nimajo nikogar, ki bi mu lahko zaupali, letos prvič opažam, da otroci ob prihodu v očeh nimajo upanja, da bi jim kdo pomagal. Saj se v medijih kar veliko govori o takih stiskah, a tudi sama si nisem predstavljala, da je tako hudo, dokler se nisem srečala s temi otroki. Še hrana in pijača niso samoumevni!"
Tudi zagotavljanje varnosti in sprejetost sta pomembna za zdravje otrok
Zdaj, ko mora po le nekaj dneh pouka in novih potrjenih okužbah vse več otrok znova ostajati doma, bi ob odločanju, kdaj in za koliko časa bo treba otroke umakniti iz šol, odločevalci morali upoštevati tudi širšo sliko, opozarjajo v humanitarnih organizacijah. Če se nevarnosti virusa že precej dobro zavedamo, se nevarnosti neprimernega okolja, nasilja, zanemarjanja in ustrahovanja otrok, ki bo nedvomno imelo tudi dolgoročne posledice, zavedamo bistveno premalo. In tudi to ima pomemben vpliv na zdravje otrok. "Za te otroke je šola varna hiša, ne izobraževalna ustanova. Oni se tam počutijo varno in tam so varni, izobraževanje je zanje drugotnega pomena," še dodaja Neža.
Letovanja, na katerih se otroci iz svojih domov vsaj začasno umaknejo, pa so zanje zelo pomembna izkušnja, zato hvala vsem, ki ste tudi letos pomagali, da so se jih lahko udeležili tudi otroci iz programa Botrstvo.
Ob številnih stroških, ki jih prinaša novo šolsko leto in prihajajoča jesen, so izdatki za prostočasne dejavnosti tisti, ki prvi odpadejo iz družinskih proračunov. Toda tudi otroci iz socialno najšibkejših okolij so polni talentov in si neizmerno želijo biti športniki, glasbeniki, pevci, zelo si želijo biti uspešni in svojim talentom in veščinami vsaj na teh področjih biti enakovredni premožnim vrstnikom.
“Komaj sva čakala, da bo prišel dan, ko bova šla na morje,” še v bratčevem imenu pove Matej, ki se je pred dnevi vrnil s svoje edine letošnje počitniške dogodivščine. “Moj najboljši prijatelj je postal Tim, skupaj sva lovila rake, polžke in školjke in plavala.“ “Imeli smo odlične vzgojitelje, vrstniki so bili prijazni. Igrali smo namizne igre, uživali na plaži, plavali, skakali s pomola, zvečer pa smo imeli različne programe – ples, športne in olimpijske igre, pa iskanje nadarjenih in ,poroke’. Super je bilo, fenomenalno!” podoživlja svoja doživetja prikupna najstnica Sara, ki je na letovanju spletla številna nova prijateljstva.
Počitnice na morju so za mnoge samoumevne, za mnoge nedosegljive, za nekatere pa bodo letos tudi s pomočjo naših poslušalcev končno dosanjane sanje . . .
Letovanja brez staršev, v novem okolju, z vrstniki iz povsem drugačnih okolij, so neprecenljiva izkušnja za vse otroke, še posebej pa za tiste, ki vse leto živijo v pomanjkanju vseh vrst. Kot pravijo dolgoletni vzgojitelji Estera, Sabina, Saša, Matjaš in Boris, tisti otroci, ki na letovanja prihajajo s pomočjo donatorjev, vse pogosteje nanje prihajajo brez najosnovnejše opreme in so vse pogosteje - željni hrane.
Letovanja, ki jih pripravljajo tudi različne humanitarne organizacije, so za otroke s socialnega dna pomembna predvsem zaradi nabiranja novih doživetij, saj so pogosto tudi med šolskim letom odrinjeni na rob, za otroke, ki živijo brez materialnega pomanjkanja, pa je neprecenljiva predvsem izkušnja neobremenjenega druženja z vrstniki, s katerimi se običajno prav zaradi družbene razslojenosti ne družijo prav veliko? Mozaik letovanj nam bodo v prihodnjih oddajah pomagali sestaviti dolgoletni spremljevalci otrok na letovanjih iz ZPMS.
Muhammed Kisirisa je pri petnajstih letih v ugandskem slumu, kjer je tudi odraščal, ustanovil prvo dobrodelno organizacijo. Vse od takrat pomaga mladim iz najbolj depriviligiranih družin. S tremi prijatelji je tako ustanovil organizacijo za temeljne spremembe, ki nekaj sto otrokom omogoča izobraževanje, vodijo pa tudi nekakšno botrstvo za otroke - posamezniki lahko namreč določenemu otroku namenjajo po 30$ na mesec. Tokrat torej po svoje sorodna, a tudi povsem drugačna botrska zgodba.
Letošnje šolsko leto je bilo za srednješolca Vida povsem drugačno od lanskega, ko je moral veliko honorarno delati, da so z družino sploh lahko plačevali stroške, ko je sanjal o lastnem kovčku z orodjem, nujnim za praktičen del šolanja in vsaj kakšni brezskrbni uri druženja s prijatelji. Družini je namreč znova, že petič grozila selitev, negotovo pa je bilo, ali bo srednjo šolo sploh lahko končal. Leto kasneje prav zaradi pomoči poslušalcev že načrtuje šolanje na fakulteti!
Presenetljiv in presunljiv je podatek ljubljanskega zavoda Pod streh’co, da je več kot polovica njihovih uporabnikov iz družin, ki imajo mladoletne otroke. Obiskali smo jih, pa tudi preverili, koliko družin prihaja po tovrstno pomoč v druge javne kuhinje po Sloveniji.
V gledališču Glej se predstaviljajo mladi igralci, ki so sodelovali v mednarodnem projektu Generacija generaciji. Projekt je namenjen spodbujanju ustvarjanja sodobnega gledališča za najstnike z najstniki.
Pred kratkim objavljena mednarodna študija razvoja možganov in drugih razvojnih potencialov pri otrocih, ki odraščajo v romunskih sirotišnicah, je pokazala, da socialna depriviligiranost resno in dolgoročno vpliva na razvoj otrok iz socialnega roba. Morda se zdi absurdno primerjati tiste razmere s temi, v katerih živijo nekateri otroci na skrajnem socialnem robu pri nas, vendar pediatrinja dr. Tina Bregant pravi, da bi morali biti veliko bolj pozorni na to, kakšne dolgoročne posledice prinaša dejstvo, da otroci živijo v nenehnem stresu, v družinah, paraliziranih od strahu pred izgubo doma in ob neprimerni prehrani.
Galova mama je mlada ženska z visoko izobrazbo, redno službo in neskončno željo, da bi kot samohranilka svojemu edincu lahko omogočila običajno otroštvo, v katerem bi lahko raziskoval naravo, morje in živali in se še naprej ukvarjal s hokejem, ki mu tako veliko pomeni. Pred nekaj meseci so se prav vsi njuni načrti sesuli. Bolezen mami odmerja vse manjše možnosti za zmago in njena vse večja skrb je, kako svojemu fantku zagotoviti prihodnost, ko njene ne bo več…
14-letno dekle je na taboru kreativnega pisanja skozi svojo zgodbo izpovedalo težki položaj družine. V pesmih, ki jih je pokazala le mentorju, je izlila posledice stiske, ki jih sicer ne more zaupati nikomur.
“Biti odvisen od socialne pomoči, biti brez lastnega zaslužka, brez občutka, da komu koristiš, da si nekaj vreden, je grozno. In zelo težko je biti odvisen od socialne pomoči, ki je nepopisno nizka, s katero ne moreš preživeti ne sebe, kaj šele otrok. Zgodi se, da moraš po mesec ali dva čakati na odločbo, vmes pa se znajti kot se veš in znaš, to je res katastrofa,” se nekajletne brezposelnosti spominja mama treh otrok. Občutku nekoristnosti in nesposobnosti so se takrat pridružili še izvršbe, rubeži in grožnja z deložacijo. Obup je bil res popoln.
Po dobrem letu smo obiskali družino Mitje, Maje, Maše, Nejca in Primoža Takrat so bili tik pred deložacijo, razmišljali so, kam se bodo preselili, otroke pa je skrbelo, ali bodo med počitnicami sploh lahko jedli. Leto kasneje živijo “300 odstotkov bolje” ocenjuje njihova mama. Kaj vse se je spremenilo na bolje?
“Vse življenje sem samo delal, nič drugega nisem videl kot delo, s katerim bi kljub le eni skromni plači lahko otrokoma zagotovil vsaj dom. Iz gospodarskega objekta smo skušali narediti bivalne prostore, tri leta smo z otrokoma živeli brez vode in elektrike. Želel sem le, da bi lahko ustvaril normalen dom. Zdaj pa ne morem več.”
Poslušalec Mare se je po nekajletnem bivanju v tujini ob povratku domov odločil postati boter, a je imel prav zaradi izkušenj s podobnimi projekti v tujini nekoliko drugačna pričakovanja: da bo lahko otroku, skupaj s svojo družino, v pomoč pri odraščanju tudi drugače, ne le z vsakomesečno finančno pomočjo...
V akciji “Čisto veselje” so pred dnevi ljudje na 30 lokacij po vsej Sloveniji prinašali odpadne surovine, da bi z izkupičkom, v celoti namenjenem projektu Botrstvo, pomagali čim več otrokom s posebnimi potrebami omogočiti (morda prvo) počitniško doživetje. V slabem tednu ste zbrali 527 ton odpadnih materialov, kar pomeni 58.679 evrov za letovanja otrok s posebnimi potrebami.
Zgodba majhnih deklic Ksenije in Klare je zgodba, v kateri bi se lahko prepoznalo veliko družin. Resda nista lačni in tudi vrtec lahko obiskujeta, so ju pa zaznamovali ločitev staršev, nato pa selitve: najprej v materinski dom, nato v nujno bivalno enoto. Ko sta se končno lahko preselili v neprofitno stanovanje, njun prvi “pravi” dom, so se njuni brezposelni mami dolgovi že tako nakopičili, da so izvršbe, rubeži in strah pred izgubo doma njihov vsakdan. Kljub temu se mama na vse načine trudi deklicama zagotoviti kar se da normalno otroštvo . . .
Zbiranje odpadnih surovin na več kot 30-ih lokacijah po Sloveniji bo med 16. in 21. marcem. Izkupiček bo namenjen za letovanje otrok s čustvenimi in vedenjskimi motnjami prek projekta Botrstvo v Sloveniji.
Ni naključje, da je revščina ženskega spola. “Če pogledate podatke o revščini, boste videli, da je vsepovsod razlika med revščino moških in žensk, ženske so vedno na slabšem. In to v vseh starostnih skupinah, najhuje pa je pri starrejših, kjer v revščini po uradnih podatkih živi kar 33,5 odstotkov žensk nad 75. letom starosti. Kar nas posebej opozarja na to, kaj pomeni, če ženske ostanejo doma, ko so otroci majhni in se na trg dela vključijo veliko kasneje kot je povprečje. Na koncu odhajajo v pokoj z izjemno nizkimi pokojninami, s katerimi sploh ne morejo živeti.
Neveljaven email naslov