Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
V letu 2016 je pomembne korake naprej skupaj z odločevalci naredila tudi slovenska zdravniška stroka. Oprli so se na izsledke študij in tudi na dobro prakso Pediatrične klinike v Ljubljani.
Slovenski zdravniki že 55 otrok poskusno zdravijo s snovmi iz konoplje. Terapijo s sintetičnim kanabidiolom prejemajo otroci z najtežjimi oblikami epilepsije, pri katerih niso pomagala niti najmočnejša protiepileptična zdravila. Ob pregledu rezultatov zdravljenja s kanabidiolom je prof. dr. David Neubauer s Pediatrične klinike v Ljubljani zadovoljen. Pri več kot polovici otrok se je število epileptičnih napadov prepolovilo, ali pa jih sploh ni več.
Uspeh zdravljenja epilepsije s snovmi iz konoplje še zdaleč ni edini. S kanabinoidi ponekod v svetu zdravniki že pomagajo bolnikom z multiplo sklerozo, kronično bolečino in rakavimi obolenji.
O zdravilni moči konoplje se govori že tisočletja. Kaj je mit in kaj resnica? Doc. dr. Tanja Bagar, direktorica Inštituta ICANNA.
Nova spoznanja rahljajo zakonodajo in s tem odpirajo možnosti uporabe konoplje v uradni medicini. Prihodnost zdravljenja s konopljo je še posebej svetla na tistih področjih, kjer smo neuspešni z zdaj poznanimi zdravili. Prof. dr. Gorazd Drevenšek z Univerze na Primorskem in znanstveni sodelavec Medicinske fakultete v Ljubljani navaja možnost uporabe kanabinoidov v terapiji nekaterih možganskih tumorjev.
Raziskovalec na Hebrejski univerzi v Jeruzalemu in eden od vodilnih svetovnih znanstvenikov s področja raziskovanja konoplje prof. dr. Lumir Ondřej Hanuš opozarja, da konoplja tako kot druga zdravila ni panaceum – ni zdravilo, ki bi pozdravilo vse bolezni. V Izraelu lahko namreč že več kot 25.000 bolnikov s posebnim dovoljenjem konopljo prevzame pri proizvajalcih in jo uporabi za zdravljenje. "V Izraelu je konoplja za bolnike brezplačna. Pridelovalcu morajo plačati le določen pavšal, s katerim pokrije stroške pridelave. Mesečni prispevek znaša 370 šeklov – to je približno 90 evrov. Pri tem ni pomembno, ali bolnik potrebuje 20 ali 200 g konoplje. Ker je konoplja brezplačna, pacient poravna le manipulativne stroške, ki znašajo približno 10 odstotkov najnižje pokojnine. Višina prispevka je torej razumna in vsakomur dostopna. Izraelskim bolnikom se, za razliko od bolnikov v nekaterih drugih državah, kjer je konoplja dosegljiva le na črnem trgu, tudi ni treba bati za njeno kakovost. Natančno vedo, da bodo od pridelovalcev dobili zdravo konopljo, brez bolezni, pesticidov in herbicidov. Gre za čisto rastlino, namenjeno zdravljenju."
V Izraelu je zdravljenje s konopljo možno že od leta 1990. Zdravniki specialisti, vendar ne s področja družinske medicine, o zdravljenju bolnika s konopljo obvestijo ministrstvo za zdravje. To izda dovoljenje, s katerim napoti pacienta do pridelovalca konoplje. "V Izraelu jih je osem. Vsak od njih oskrbuje od tisoč do dva tisoč bolnikov. Odraslim sta na voljo le dve različici konoplje. Lahko ju uporabijo za kajenje, inhaliranje in pa v obliki olja, ki si ga bolnik nakaplja pod jezik," pojasnjuje prof. Hanuš. "Menim, da to ni idealna rešitev. Obstajajo še drugi, boljši načini – kot je na primer uporaba rektalnih svečk, ki pa v Izraelu še niso dovoljene. Pridelovalec konoplje mora bolniku tudi razložiti način uporabe. Začeti mora z majhnim odmerkom, da se konoplje privadi, in če nanj deluje, je to perfektno. Če ne deluje, pa lahko pridelovalec zamenja sorto in jo nadomesti z drugo, ki bolj ustreza bolnikovi bolezni. Različni sevi konoplje namreč zdravijo različne bolezni. Prav tako tudi vsi bolniki niso enaki, če nič drugega se ljudje med seboj razlikujemo že genetsko, kar je v tem primeru zelo pomembno. Pridelovalec ima torej proste roke, da bolniku poišče najbolj odgovarjajočo rastlino."
Uradno okoli 10 odstotkov bolnikov, v praksi pa približno 7, zdravljenje s konopljo opusti, ker jim ne pomaga ali pa jim je po uporabi kanabisa slabo. Nekaterim konoplja preprosto ne ustreza, drugi pa morda v želji, da bi hitro ozdraveli, uporabijo prevelik odmerek. Prof. Hanuš opozarja: "Predoziranje sicer ni smrtno nevarno in ne pušča posledic, vendar pa se številni panično ustrašijo za svoje življenje in pokličejo reševalce. Tudi rekreativni uživalci, ki so vzeli prevelik odmerek, zatrjujejo, da so za vselej opravili s konopljo. Zato je treba biti zelo previden. Prvim majhnim odmerkom naj počasi sledijo večji; vse do količine, ki je potrebna za učinkovito zdravljenje."
Pred dvema letoma so s tovrstnim zdravljenjem najtežjih oblik otroške epilepsije začeli tudi na ljubljanski pediatriji. Terapija s sintetičnim kanabidiolom se je izkazala za zelo učinkovito, kar dr. Neubauer podkrepi s podatki.
Prof. Hanuš pojasnjuje, da se lahko bolniki z uporabo konoplje učinkovito spopadejo z znaki in simptomi številnih obolenj: "V nekaterih primerih konoplja tudi zdravi, kar pomeni, da jo lahko zdravniki uporabijo kot del terapije. Vendar pa bolnikom trenutno predpisujejo le paliativne odmerke, ki pa za zdravljenje ne zadostujejo. Poznam bolnike, ki konopljo uporabljajo dva tedna, njihovo zdravstveno stanje se izboljša, vendar pa jim je za nadaljnje zdravljenje zmanjka. Nekateri zato konopljo poiščejo na črnem trgu. Kar pa je tvegano, saj nikoli ne poznajo njene zgodovine; morda gre za sev, ki jim sploh ne pomaga; pa še zelo draga je lahko. To nikakor ni dobra rešitev. Upam, da se bodo razmere kmalu izboljšale."
Ugledni znanstvenik samozdravljenju s konopljo ni naklonjen: "Osebno nasprotujem, da bi sami gojili konopljo, sem tudi proti samozdravljenju z njo. Zakaj? Večina bolnikov je namreč sama ni sposobna pridelati. Zanje mora to narediti nekdo drug. Ta hoče denar, za kakovost pa mu je pogosto le malo mar. Tudi če bolnica ali bolnik sama pridelata konopljo, še vedno ne vesta, kakšna je njena kakovost. Analize so zelo drage, zato njene sestave pred uporabo verjetno ne bosta preverjala. To je velika slabost. Če bolnik svojo konopljo da v analizo in s tem preveri njeno mikrobiološko ustreznost in morebitno vsebnost težkih kovin – potem je vse v redu. Vendar pa sem prepričan, da to le redki storijo, saj so analize drage. Zato je bolje, da zdravljenje s konopljo zaupamo le zdravnikom in zdravstvenemu sistemu; saj ti najbolje vedo, kaj počnejo."
V Sloveniji je bila konoplja vse do pred kratkim razvrščena na seznam rastlin in snovi, ki so zelo nevarne za zdravje in se ne uporabljajo v medicini. Do prve spremembe je prišlo sredi leta 2014, ko je začela veljati uredba, ki dovoljuje uporabo zdravil na osnovi sintetičnih kanabinoidov. Spremembe zakonodaje v letu 2016 pa nakazujejo še bolj odločne korake k dokončni ureditvi tega področja.
Sodelujejo: otroški nevrolog prof. dr. David Neubauer, mikrobiologinja in predavateljica doc. dr. Tanja Bagar, farmakolog in raziskovalec prof. dr. Gorazd Drevenšek in kemik ter predavatelj prof. dr. Lumir Ondřej Hanuš, eden od vodilnih svetovnih znanstvenikov s področja raziskovanja konoplje.
899 epizod
Torkovo dopoldne je rezervirano za soočenje različnih pogledov na aktualne dogodke, ki iz tedna v teden spreminjajo svet, pa tega velikokrat sploh ne opazimo. Gostje Intelekte so ugledni strokovnjaki iz gospodarstva, znanosti, kulture, politike in drugih področij. Oddaja skuša širokemu občinstvu ponuditi kritično mnenje o ključnih dejavnikih globalnega in lokalnega okolja.
V letu 2016 je pomembne korake naprej skupaj z odločevalci naredila tudi slovenska zdravniška stroka. Oprli so se na izsledke študij in tudi na dobro prakso Pediatrične klinike v Ljubljani.
Slovenski zdravniki že 55 otrok poskusno zdravijo s snovmi iz konoplje. Terapijo s sintetičnim kanabidiolom prejemajo otroci z najtežjimi oblikami epilepsije, pri katerih niso pomagala niti najmočnejša protiepileptična zdravila. Ob pregledu rezultatov zdravljenja s kanabidiolom je prof. dr. David Neubauer s Pediatrične klinike v Ljubljani zadovoljen. Pri več kot polovici otrok se je število epileptičnih napadov prepolovilo, ali pa jih sploh ni več.
Uspeh zdravljenja epilepsije s snovmi iz konoplje še zdaleč ni edini. S kanabinoidi ponekod v svetu zdravniki že pomagajo bolnikom z multiplo sklerozo, kronično bolečino in rakavimi obolenji.
O zdravilni moči konoplje se govori že tisočletja. Kaj je mit in kaj resnica? Doc. dr. Tanja Bagar, direktorica Inštituta ICANNA.
Nova spoznanja rahljajo zakonodajo in s tem odpirajo možnosti uporabe konoplje v uradni medicini. Prihodnost zdravljenja s konopljo je še posebej svetla na tistih področjih, kjer smo neuspešni z zdaj poznanimi zdravili. Prof. dr. Gorazd Drevenšek z Univerze na Primorskem in znanstveni sodelavec Medicinske fakultete v Ljubljani navaja možnost uporabe kanabinoidov v terapiji nekaterih možganskih tumorjev.
Raziskovalec na Hebrejski univerzi v Jeruzalemu in eden od vodilnih svetovnih znanstvenikov s področja raziskovanja konoplje prof. dr. Lumir Ondřej Hanuš opozarja, da konoplja tako kot druga zdravila ni panaceum – ni zdravilo, ki bi pozdravilo vse bolezni. V Izraelu lahko namreč že več kot 25.000 bolnikov s posebnim dovoljenjem konopljo prevzame pri proizvajalcih in jo uporabi za zdravljenje. "V Izraelu je konoplja za bolnike brezplačna. Pridelovalcu morajo plačati le določen pavšal, s katerim pokrije stroške pridelave. Mesečni prispevek znaša 370 šeklov – to je približno 90 evrov. Pri tem ni pomembno, ali bolnik potrebuje 20 ali 200 g konoplje. Ker je konoplja brezplačna, pacient poravna le manipulativne stroške, ki znašajo približno 10 odstotkov najnižje pokojnine. Višina prispevka je torej razumna in vsakomur dostopna. Izraelskim bolnikom se, za razliko od bolnikov v nekaterih drugih državah, kjer je konoplja dosegljiva le na črnem trgu, tudi ni treba bati za njeno kakovost. Natančno vedo, da bodo od pridelovalcev dobili zdravo konopljo, brez bolezni, pesticidov in herbicidov. Gre za čisto rastlino, namenjeno zdravljenju."
V Izraelu je zdravljenje s konopljo možno že od leta 1990. Zdravniki specialisti, vendar ne s področja družinske medicine, o zdravljenju bolnika s konopljo obvestijo ministrstvo za zdravje. To izda dovoljenje, s katerim napoti pacienta do pridelovalca konoplje. "V Izraelu jih je osem. Vsak od njih oskrbuje od tisoč do dva tisoč bolnikov. Odraslim sta na voljo le dve različici konoplje. Lahko ju uporabijo za kajenje, inhaliranje in pa v obliki olja, ki si ga bolnik nakaplja pod jezik," pojasnjuje prof. Hanuš. "Menim, da to ni idealna rešitev. Obstajajo še drugi, boljši načini – kot je na primer uporaba rektalnih svečk, ki pa v Izraelu še niso dovoljene. Pridelovalec konoplje mora bolniku tudi razložiti način uporabe. Začeti mora z majhnim odmerkom, da se konoplje privadi, in če nanj deluje, je to perfektno. Če ne deluje, pa lahko pridelovalec zamenja sorto in jo nadomesti z drugo, ki bolj ustreza bolnikovi bolezni. Različni sevi konoplje namreč zdravijo različne bolezni. Prav tako tudi vsi bolniki niso enaki, če nič drugega se ljudje med seboj razlikujemo že genetsko, kar je v tem primeru zelo pomembno. Pridelovalec ima torej proste roke, da bolniku poišče najbolj odgovarjajočo rastlino."
Uradno okoli 10 odstotkov bolnikov, v praksi pa približno 7, zdravljenje s konopljo opusti, ker jim ne pomaga ali pa jim je po uporabi kanabisa slabo. Nekaterim konoplja preprosto ne ustreza, drugi pa morda v želji, da bi hitro ozdraveli, uporabijo prevelik odmerek. Prof. Hanuš opozarja: "Predoziranje sicer ni smrtno nevarno in ne pušča posledic, vendar pa se številni panično ustrašijo za svoje življenje in pokličejo reševalce. Tudi rekreativni uživalci, ki so vzeli prevelik odmerek, zatrjujejo, da so za vselej opravili s konopljo. Zato je treba biti zelo previden. Prvim majhnim odmerkom naj počasi sledijo večji; vse do količine, ki je potrebna za učinkovito zdravljenje."
Pred dvema letoma so s tovrstnim zdravljenjem najtežjih oblik otroške epilepsije začeli tudi na ljubljanski pediatriji. Terapija s sintetičnim kanabidiolom se je izkazala za zelo učinkovito, kar dr. Neubauer podkrepi s podatki.
Prof. Hanuš pojasnjuje, da se lahko bolniki z uporabo konoplje učinkovito spopadejo z znaki in simptomi številnih obolenj: "V nekaterih primerih konoplja tudi zdravi, kar pomeni, da jo lahko zdravniki uporabijo kot del terapije. Vendar pa bolnikom trenutno predpisujejo le paliativne odmerke, ki pa za zdravljenje ne zadostujejo. Poznam bolnike, ki konopljo uporabljajo dva tedna, njihovo zdravstveno stanje se izboljša, vendar pa jim je za nadaljnje zdravljenje zmanjka. Nekateri zato konopljo poiščejo na črnem trgu. Kar pa je tvegano, saj nikoli ne poznajo njene zgodovine; morda gre za sev, ki jim sploh ne pomaga; pa še zelo draga je lahko. To nikakor ni dobra rešitev. Upam, da se bodo razmere kmalu izboljšale."
Ugledni znanstvenik samozdravljenju s konopljo ni naklonjen: "Osebno nasprotujem, da bi sami gojili konopljo, sem tudi proti samozdravljenju z njo. Zakaj? Večina bolnikov je namreč sama ni sposobna pridelati. Zanje mora to narediti nekdo drug. Ta hoče denar, za kakovost pa mu je pogosto le malo mar. Tudi če bolnica ali bolnik sama pridelata konopljo, še vedno ne vesta, kakšna je njena kakovost. Analize so zelo drage, zato njene sestave pred uporabo verjetno ne bosta preverjala. To je velika slabost. Če bolnik svojo konopljo da v analizo in s tem preveri njeno mikrobiološko ustreznost in morebitno vsebnost težkih kovin – potem je vse v redu. Vendar pa sem prepričan, da to le redki storijo, saj so analize drage. Zato je bolje, da zdravljenje s konopljo zaupamo le zdravnikom in zdravstvenemu sistemu; saj ti najbolje vedo, kaj počnejo."
V Sloveniji je bila konoplja vse do pred kratkim razvrščena na seznam rastlin in snovi, ki so zelo nevarne za zdravje in se ne uporabljajo v medicini. Do prve spremembe je prišlo sredi leta 2014, ko je začela veljati uredba, ki dovoljuje uporabo zdravil na osnovi sintetičnih kanabinoidov. Spremembe zakonodaje v letu 2016 pa nakazujejo še bolj odločne korake k dokončni ureditvi tega področja.
Sodelujejo: otroški nevrolog prof. dr. David Neubauer, mikrobiologinja in predavateljica doc. dr. Tanja Bagar, farmakolog in raziskovalec prof. dr. Gorazd Drevenšek in kemik ter predavatelj prof. dr. Lumir Ondřej Hanuš, eden od vodilnih svetovnih znanstvenikov s področja raziskovanja konoplje.
Evropski parlament je nedavno sprejel Akt o umetni inteligenci, s katerim želi zagotoviti zanesljiv in varen razvoj umetne inteligence, ki bo spoštoval temeljne pravice, hkrati pa podpiral inovacije in zagotovil, da bo Evropa postala vodilna na tem področju. Pa je podjetniško mislenost, ki vodi tehnološki razvoj v okviru podatkovne ekonomije, mogoče uokviriti z načeli pravične, strpne, okoljsko vzdržne in demokratične družbe? Odgovori v tokratni Intelekti, ki jo je pripravila Urška Henigman.
Odnos zdravilnih rastlin in človeka je res starodaven. Rastline so že od samega nastanka človeka predstavljale prva zdravila. In hrano. Osrednjo vlogo med zdravili so rastline ohranile vse do sredine 20. stoletja, ko so jih začela izpodrivati zdravila pridobljena s kemijsko sintezo. Čeprav jih neposredno, za svoje zdravje in dobro počutje uporabljamo manj kot naši predniki, so čedalje bolj zastopane v številnih farmacevtskih in kozmetičnih izdelkih, trg prehranskih dopolnil raste in prinaša enormne zaslužke. Pa tudi, raziskave kažejo, da je uporaba zdravilnih rastlin med ljudmi še vedno precej razširjena, v Sloveniji naj bi jih uporabljalo kar 72 % prebivalcev. A narava je, tako kot človek, polna protislovij. Lahko oživlja ali pa mori. In tudi zdravil rastlinskega izvora se držita vsaj dva stereotipa – da za resne težave z zdravjem so to prenedolžna zdravila, neučinkovita, »blažev žegen« in pa stereotip, da naravno je edino zdravilno in varno. Tokrat se bomo v Intelekti ukvarjali z zdravilnimi rastlinami v primežu mitov, stereotipov in reševanja življenj. V studio 1. programa Radia Slovenija je avtorica in voidteljica oddaje Liana Buršič zato povabila strokovnjake, ki se vsak na svoj način ukvarjajo z rastlinami: mag. Kaja Kastner Yadav - medn. certif. svetovalka ajurvede, učiteljica joge, ustanoviteljica centra Ajurjoga, predavateljica izobraževanja iz uporabne ajurvede, pisateljica, prof. dr. Samo Kreft - mag. farmacije, redni profesor na Fakulteti za farmacijo, urednik spletnih platform "Lačna Bučka" in "Sodobna fitoterapija", publicist in dr. Tina Mele - doktorica veterinarske medicine, doktorica medicinskih znanosti, zeliščarka, ustanoviteljica spletne šole Zelena čarovnica.
V slovenskih medijih en ženski glas še vedno preglasijo štirje moški. Po izsledkih raziskave, ki so jo izvedli združenje ONA VE, Fakulteta za družbene vede Univerze v Ljubljani in Univerza v Stirlingu, kar 73 odstotkov virov informacij v medijih predstavljajo moški, le 27 odstotkov pa ženske, kar kaže na to, da so v slovenskih medijih močno prisotni neenakost in škodljivi spolni stereotipi. O tem, zakaj nam v slovenskih medijih svet in družbo v njem še vedno razlagajo pretežno moški in zakaj je to narobe, bomo spregovorili v tokratni Intelekti. Voditeljica Tita Mayer je pred mikrofon povabila mag. Marto Kos, Matejo Malnar Štembal iz združenja ONA VE in dr. Alenko Jelen z Univerze Stirling.
Nad staro celino so črni oblaki: Trump poziva Ruse k napadu na članice Nata, ki plačujejo premalo za ameriško zaščito, Macron razmišlja o napotitvi evropskih vojakov v Ukrajino, Putin pa svari pred jedrsko eskalacijo
Zakaj se posameznik aktivira, zapusti varnost ter udobje svojih štirih sten, udobje svojega kavča, se aktivira in se priključi protestirajoči množici
Današnja digitalizirana družba je povsem odvisna od nepregledne množice naprav, ki med seboj komunicirajo in omogočajo, da vsi procesi in vse naše komunikacije potekajo bolj ali manj nemoteno. Temelj, ki to omogoča, so integrirana vezja oziroma, po domače, čipi. Naj gre za najbolj običajno digitalno uro, pralni stroj ali avto, ali pa za pametne telefone, satelite in superračunalnike, takšni ali drugačni čipi so vsepovsod. Toda dostopnost čipov ni samoumevna.
Kaj bi lahko drugi največji južnoameriški državi prinesla izvolitev ekscentričnega samooklicanega anarhokapitalista Javierja Mileia, ki namerava hudo gospodarsko krizo rešiti z obsežno privatizacijo, krčenjem države in ukinitvijo lokalne valute?
Kaj se je resnično dogajalo v vojnem in povojnem času na Primorskem, v Istri in v Dalmaciji ter zakaj so ti tragični dogodki v zadnjih desetletjih postali tako privlačna snov za od zgodovinskih dejstev vedno bolj oddaljeno italijansko politično propagando?
V Ljubljani so na ogled kar tri razstave, ki na različne načine tematizirajo pojavljanje žensk na polju vizualnih umetnosti. Že bežen pogled na umetnostno zgodovino nam pokaže, da umetnice v javnem prostoru in v strokovnem diskurzu niso tako prisotne in prepoznavne kot njihovi moški kolegi. V knjigarnah lahko najdemo kopico monografij moških umetnikov, medtem ko je monografij, posvečenih ženskam, na voljo zgolj peščica. V današnji Intelekti se bomo posvetili vprašanju, ali je umetnostna zgodovina tudi zgodovina patriarhata.
»V preteklosti je bil na prvem mestu človek, v prihodnosti mora biti na prvem mestu sistem.«
Je voditelj Oktobra in utemeljitelj Sovjetske zveze danes zgodovinsko diskreditirana in idejno presežena figura, ali pa nam lahko, nasprotno, njegova revolucionarna politika pomaga bolje, prodorneje misliti sodobni svet?
Nova tehnologija vsakič znova spremeni delovne procese in predrugači industrije. V tokratni Intelekti pod drobnogled jemljemo tako imenovano najstarejšo obrt na svetu. Od zviševanja mizernih plač z dodatnim zaslužkom, nujnim za preživetje, do OnlyFans in v.d. punce, od nasilja in izkoriščanja do proste izbire, opolnomočenosti in užitka? Kako v sodobnem svetu misliti seksualno delo, ki je v globalnem digitalnem spletnem okolju stvar vseh spolov, vse pogosteje pa tudi robotov, povezanih naprav in umetne inteligence? Antropologinja in sociologinja Živa Gornik, študentka magisterskega študija na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani, Leja Markelj, raziskovalka na mirovnem inštitutu in doktorska študentka študij spolov na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani in zgodovinarka dr. Maja Vehar z Oddelka za zgodovino na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani so Urški Henigman odgovorile na ta in številna druga vprašanja. Vabljeni k poslušanju!
Od družbenih sprememb in izzivov, ki jih pred nas postavljajo sodobne tehnologije, ter širših družbenih trendov, ki zaznamujejo naš vsakdan in določajo koordinate možnega v prihodnje, do premislekov o tistih ekonomskih in geopolitičnih premikih, ki niso pogosto deležni poglobljene pozornosti, - tokrat sta to Kitajska in Kavkaz -, Intelekta se vedno znova poglablja v teme in fenomene, ki definirajo duha našega časa. V tokratni Intelekti smo vas popeljali skozi utrip leta 2023.
Debatirajo Matjaž Hanžek, Vesna Leskošek, Srečo Dragoš, Marta Gregorčič in Špela Razpotnik
V preteklem tednu so se iztekli mednarodni dnevi delovanja proti nasilju nad ženskami. V medijih je bilo veliko govora o statistiki glede pojavnosti družinskega nasilja, o ukrepih ter kurativi tega perečega družbeno političnega problema. Skoraj nič pa o vzrokih za nasilje, skoraj nič o nasilju v delovnem okolju, ekonomskem in spolnem nasilju, problemu reproduciranja neenakosti spolov v izobraževalnem sistemu ter o sistemskem političnem nasilju. Zato je o vsem naštetem beseda tekla v tokratni oddaji Intelekta. Novinarka in voditeljica oddaje Tita Mayer je pred mikrofon povabila predsednico Ženskega lobija Slovenije Sonjo Lokar, Teo Jarc iz Evropske konfederacije sindikatov in raziskovalko na Fakulteti za družbene vede Tonjo Jerele.
Od smrti Edvarda Ravnikarja, osrednjega mojstra slovenske modernistične arhitekture, letos mineva 30 let. Kako je z današnjega vidika videti njegova stavbarska in urbanistična zapuščina?
Kako in zakaj so se države odpovedale monopolu nad oboroženo silo ter kaj to pomeni za mednarodne odnose v vse bolj multipolarnem svetu?
Čeprav je Azerbajdžan letos obnovil suverenost nad Gorskim Karabahom, na Kavkazu še naprej diši po vojni, saj se v teh gorah na meji med Evropo in Azijo križajo interesi Rusije, Turčije, Irana, Indije, Kitajske, ZDA in EU
Le še dober teden nas loči od prvega rojstnega dne aplikacije ChatGPT in v tem sorazmerno kratkem času so tehnologije t. i. generativne umetne inteligence pretresle svet in odprle ali poglobile številna daljnosežna vprašanja, kot so denimo: v kolikšni meri bodo zmogljivosti nove tehnologije nadomestile človeške delavce in posledično še pospešile naraščanje neenakosti? Bodo utrdile in povečale predsodke in diskriminacijo, ki je v družbah že prisotna in je bila posledično tudi vpisana v podatke, na katerih so se modeli učili? Kaj pomeni tovrstna tehnologija v rokah peščice zasebnih korporacij? Pojavlja pa se tudi vprašanje, ali bo umetna inteligenca dosegla točko, ko bo v vseh vidikih pametnejša od ljudi?
Prva mednarodna konferenca o digitalni suverenosti DISCO Slovenija
Neveljaven email naslov