Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
TURŠKI VPADI - PRVI DEL
Na prehodu iz srednjega v novi vek so se prek naših krajev valil trume turških konjenikiov in ropale po vaseh, požigale, pobijale in zasužnjevale ljudi...
Turški roparji so bili manjši oddelki generalner sultanove vojske, ki je skušala prodreti na Zahod prek južne smeri, prek Benetk in torej tudi Slovenije. Ali pa prek Dunja in tudi tu ji je bilo slovensko ozemlje - na poti.
Sprva so bili kmetje prepuščeni sami sebi, potem, v drugem stoletju pa je bila obramba že boljša....
V zadnjem stoletju srednjega veka se je začelo za naše prednike morda najtežje obdobje v vsej slovenski zgodovini. Poleg kuge, ki se je tudi v 15. stoletju občasno še pojavila in morila ljudi, je kmečko prebivalstvo zaradi slabih letin pestila tudi lakota. Kar je ostalo so jim razgrabili krvoločni turški konjeniki, ki so iznenada vdirali v vasi, ropali, požigali in pobijali ter mnoge odpeljali s seboj v suženjstvo.
Na udaru so bili kmetje, nezaščiteni, neoboroženi in nevešči vojskovanja, medtem ko so se fevdalni gospodje poskrili v utrjenih gradovih. Teh skoraj po pravilu Turki niso napadli, saj so bili za roparske pohode le lahko oboroženi.
Preprosto ljudstvo je v krvavih turških jezdecih videlo ”šibo božjo”. Toda razumnejši in bližje oblasti so vedeli, da se osmanski imperij oplaja z mislijo, da bi zasedel Evropo in razširil islam v krščanski svet. V ospredju sta bili dve smeri: proti Dunaju in proti Benetkam. V obeh primerih je bilo slovensko ozemlje – ovira na poti, pravi zgodovinar zaslužni profesor dr. Ignacij Voje, dolgoletni predavatelj na ljubljanski Filozofski fakulteti , ki je podrobno preučeval turške vpade in turško prodiranje na zahod.
416 epizod
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
TURŠKI VPADI - PRVI DEL
Na prehodu iz srednjega v novi vek so se prek naših krajev valil trume turških konjenikiov in ropale po vaseh, požigale, pobijale in zasužnjevale ljudi...
Turški roparji so bili manjši oddelki generalner sultanove vojske, ki je skušala prodreti na Zahod prek južne smeri, prek Benetk in torej tudi Slovenije. Ali pa prek Dunja in tudi tu ji je bilo slovensko ozemlje - na poti.
Sprva so bili kmetje prepuščeni sami sebi, potem, v drugem stoletju pa je bila obramba že boljša....
V zadnjem stoletju srednjega veka se je začelo za naše prednike morda najtežje obdobje v vsej slovenski zgodovini. Poleg kuge, ki se je tudi v 15. stoletju občasno še pojavila in morila ljudi, je kmečko prebivalstvo zaradi slabih letin pestila tudi lakota. Kar je ostalo so jim razgrabili krvoločni turški konjeniki, ki so iznenada vdirali v vasi, ropali, požigali in pobijali ter mnoge odpeljali s seboj v suženjstvo.
Na udaru so bili kmetje, nezaščiteni, neoboroženi in nevešči vojskovanja, medtem ko so se fevdalni gospodje poskrili v utrjenih gradovih. Teh skoraj po pravilu Turki niso napadli, saj so bili za roparske pohode le lahko oboroženi.
Preprosto ljudstvo je v krvavih turških jezdecih videlo ”šibo božjo”. Toda razumnejši in bližje oblasti so vedeli, da se osmanski imperij oplaja z mislijo, da bi zasedel Evropo in razširil islam v krščanski svet. V ospredju sta bili dve smeri: proti Dunaju in proti Benetkam. V obeh primerih je bilo slovensko ozemlje – ovira na poti, pravi zgodovinar zaslužni profesor dr. Ignacij Voje, dolgoletni predavatelj na ljubljanski Filozofski fakulteti , ki je podrobno preučeval turške vpade in turško prodiranje na zahod.
Božič je eden največjih krščanskih praznikov in tako tudi del kulturne identitete našega naroda. Rodovi prednikov so s češčenjem Svete družine utrjevali medsebojne odnose in občutek pripadnosti. Žal pripadniki nekaterih poklicev v skrbi za druge božiča ne morejo praznovati doma. Tako je tudi s slovenskimi vojaki na mirovnih misijah. Z njihovim vikarjem se je pogovarjal Ivan Merljak. Vabljeni k poslušanju ponovitve oddaje!
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Tokrat ponavljamo oddajo o generalu Rudolfu Maistru. BIl je velik Sloevnec, karizmatična osebnost, ki je povezovala sonarodnjake v občutljivem času ob razpadu Avstro-ogrske. Postal je prvi general slovenske vojske in z njo potisnil slovensko mejo skoraj ob rob slovenskega etničnega ozemlja. Avtor oddaje je Ivan Merljak.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Predstavljamo zgodovinske temelje Slovencev ter posameznike, ki so prispevali k osamosvojitvi naše domovine.
Rodil se je v Zagorici pri Dolskem in šolal se je na znameniti ljubljanski jezuitski šoli. Sprva je delal kot inženir pri slovenskih rek, a pravo kariero je naredil kot topničar habsburške vojske. Avtor oddaje je Ivan Merljak, pogovarjal se je z prof. dr. Stanislavom Južničem.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Poskušamo odgovoriti na vprašanje naše narodne, skupne identitete v najširšem pomenu besede. Dotikamo se naše preteklosti, prednikov, njihovih vrednot, čustvovanja, verovanja, mitov in legend, šeg in navad, ki so prerasle v običaje, pa tudi dela, obrti in tehniško-tehnološke kulture. Na vprašanje – kdo smo – pa odgovarjajo tudi sodobnice in sodobniki.
Neveljaven email naslov