Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Pozdravljeni v oddaji Second hand.
Danes se posvetimo svežem hitu skupine The Black Keys z naslovom Crawling Kingsnake.
The Black Keys so ameriška rock skupina, ki je z delom pričela leta 2001.
Za skupinin surovi blues rock zvok odgovoren predvsem Auerbach in njegovi vzorniki, ki so Junior Kimbrough, Howlin' Wolf in Robert Johnson.
Skupinin komercialni preboj je prišel leta 2010 z albumom Brothers, ki je skupaj z popularnim singlom z njega, "Tighten Up", skupini prislužil tri Grammyje. Sledil je še album El Camino, ki je bil zelo dobro sprejet in zasedel drugo mesto na Billboard 200 lestvici in na podlagi tega sta se odločila za svojo prvo turnejo, El Camino Tour. Album in njegov hit singl "Lonely Boy" so prinesli še tri Grammyje.
Leta 2014 sta izdala osmi album Turn Blue, ki je postal njun prvi, ki je zasdel vrh lestvic v ZDA, Kanadi in Avstraliji. Po turneji Turn Blue Tour, sta se odločila za predih in delo na stranskih projektih ter producirala za druge glasbenike.
Končno sta se leta 2019 vrnila z albumom Let's Rock, letos pa je sledil še deseti album, Delta Kream, na katerem najdemo pesem Crawling Kingsnake.
Razlog, da se je pesem znašla v oddaji Second hand stoji za tem, da je pesem priredba. V bistvu je cel album Delta Kream skupek priredb hill country blues-a.
Crawling Kingsnake je priredba pesmi Crawlin' King Snake Blues od John Lee Hooker-ja.
John Lee Hooker žal ni več med nami, saj je preminil leta 2001, leta, ko so Black keys pričeli z delom, a je bil do samega konca aktiven in uspešen. Bil je ameriški blues pevec, pisec in kitarist, ki je zaslovel predvsem po zaslugi igranja električno-kitarske adaptacije Delta blues-a.
Hooker je pogosto vključeval še druge elemente, iz stilov kot sta 'talking blues' in rani 'North Mississippi Hill country blues'. Razvil je svoj lasten boogie stil, ki se je razlikoval od klavirskega boogie-woogie stila iz 30-tih in 40-tih.
Njegove najbolj znane pesmi so "Boogie Chillen'", "Dimples", "Boom Boom", "One Bourbon, One Scotch, One Beer" in "Crawling King Snake".
Crawling King Snake je sicer blues pesem, ki so jo igrali mnogi blues glasbeniki in glasbeniki drugih žanrov. Naj bi izvirala iz Delta blues-a 20tih let in starejših pesmi kot sta "Black Snake Blues" od Victorie Spivey ter "Black Snake Moan" od Blind Lemon Jeffersona.
Pod imenom "Crawling King Snake" jo je prvi posnel Big Joe Williams leta 1941. Leta 1949 jo je John Lee Hooker ozdal kot eno svojih prvih pesmi in z njo požel velik uspeh, saj je zasedla šesto mesto na Billboard R&B lestvici.
378 epizod
Second hand looks at the trend of recycling existing music in the form of samples, remixes and covers - although sometimes these modifications are actually flagrant violations of copyright laws... Some artists use without acknowledging where they got it, so we decided to take a closer look. The result: a huge number of hits are credited to the wrong musician, while the people who really wrote it remain ignored. Listen to the original and the adaptation and familiarize yourself with what's going on in the music industry - you'll be surprised by how many of your idols have built their reputation on the shoulders of others.
Pozdravljeni v oddaji Second hand.
Danes se posvetimo svežem hitu skupine The Black Keys z naslovom Crawling Kingsnake.
The Black Keys so ameriška rock skupina, ki je z delom pričela leta 2001.
Za skupinin surovi blues rock zvok odgovoren predvsem Auerbach in njegovi vzorniki, ki so Junior Kimbrough, Howlin' Wolf in Robert Johnson.
Skupinin komercialni preboj je prišel leta 2010 z albumom Brothers, ki je skupaj z popularnim singlom z njega, "Tighten Up", skupini prislužil tri Grammyje. Sledil je še album El Camino, ki je bil zelo dobro sprejet in zasedel drugo mesto na Billboard 200 lestvici in na podlagi tega sta se odločila za svojo prvo turnejo, El Camino Tour. Album in njegov hit singl "Lonely Boy" so prinesli še tri Grammyje.
Leta 2014 sta izdala osmi album Turn Blue, ki je postal njun prvi, ki je zasdel vrh lestvic v ZDA, Kanadi in Avstraliji. Po turneji Turn Blue Tour, sta se odločila za predih in delo na stranskih projektih ter producirala za druge glasbenike.
Končno sta se leta 2019 vrnila z albumom Let's Rock, letos pa je sledil še deseti album, Delta Kream, na katerem najdemo pesem Crawling Kingsnake.
Razlog, da se je pesem znašla v oddaji Second hand stoji za tem, da je pesem priredba. V bistvu je cel album Delta Kream skupek priredb hill country blues-a.
Crawling Kingsnake je priredba pesmi Crawlin' King Snake Blues od John Lee Hooker-ja.
John Lee Hooker žal ni več med nami, saj je preminil leta 2001, leta, ko so Black keys pričeli z delom, a je bil do samega konca aktiven in uspešen. Bil je ameriški blues pevec, pisec in kitarist, ki je zaslovel predvsem po zaslugi igranja električno-kitarske adaptacije Delta blues-a.
Hooker je pogosto vključeval še druge elemente, iz stilov kot sta 'talking blues' in rani 'North Mississippi Hill country blues'. Razvil je svoj lasten boogie stil, ki se je razlikoval od klavirskega boogie-woogie stila iz 30-tih in 40-tih.
Njegove najbolj znane pesmi so "Boogie Chillen'", "Dimples", "Boom Boom", "One Bourbon, One Scotch, One Beer" in "Crawling King Snake".
Crawling King Snake je sicer blues pesem, ki so jo igrali mnogi blues glasbeniki in glasbeniki drugih žanrov. Naj bi izvirala iz Delta blues-a 20tih let in starejših pesmi kot sta "Black Snake Blues" od Victorie Spivey ter "Black Snake Moan" od Blind Lemon Jeffersona.
Pod imenom "Crawling King Snake" jo je prvi posnel Big Joe Williams leta 1941. Leta 1949 jo je John Lee Hooker ozdal kot eno svojih prvih pesmi in z njo požel velik uspeh, saj je zasedla šesto mesto na Billboard R&B lestvici.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo pesmi, ki je našla pot do radijskih postaj v različnih preoblekah več kot 50 let, saj so jo prirejali glasbeniki vseh žanrov in glasbenih stilov. Tokrat je na radijske valove prišla v izvedbi ameriške industrial metal skupine Marilyn Manson. Marilyn Manson so ustanovljeni že leta 89 s strani pevca Marilyn Manson in kitarista Daisy Berkowitz-a v Floridi. Tam so tudi pričeli s svojimi nastopi in si kmalu zagotovili kultni status s svojimi teatralnimi koncertnimi nastopi. Leta 93 so postali prva skupina, ki je podpisala pogodbo z založbo Nothing Records label, ki jo vodi Trent Reznor od Nine Inch Nails. Do leta 96 je veljalo pravilo, da vsak član skupine dobi psevdonim sestavljen iz imena ženske seks ikone in priimka množičnega morilca, kot je to v primeru pevca, kombinacija Marilyn Monroe in Charles Manson. Sestava skupine se je z leti velikokrat spremila, edina stalnica pa je prav pevec skupine. Njihova besedila so večkrat naletela na ostre kritike, saj spodbujajo odmik od religije in morale ter nagnjenost s seksu, drogam in nasilju, njihovi nastopi pa so označeni za žaljive in obscene, kar jim je prislužilo tudi nemalo prepovedi koncertiranja v določenih državah. Kljub temu so Marilyn Manson prodali preko 50 milijonov albumov in izdali več albumov s platinasto prodajo, predvsem uspešna albuma pa sta bila Antichrist Superstar iz leta 96 in Mechanical Animals iz leta 98. Prav ta dva albuma in njihovi stilizirani videi in nastopi so skupini prislužili svetovno prepoznavnost. Leta 99 so jih mediji po krivem obtožili kot odgovorne za pokol na znanem masakru v Columbine High School, a ko se je kontoroverzija glede tega polegla, se je polegla tudi popularnost skupine. Dobra stran tega je, da so jih kritiki pričeli gledati bolj objektivno in Jon Wiederhorn z MTV jih je junija 2003 oklical celo za edine resnične umetnike tega časa. Dandanes so Marilyn Manson sprejeti kot ena najbolj ikoničnih in kontroverznih skupin rock glasbe, ki je vplivala na množico kasnejših glasbenikov, tako v metal sceni kot tudi širše. Danes poslušamo njihov nov hit z naslovom God's Gonna Cut You Down, ki ni ravno tipična pesem skupine, a je zanimivo postala njihova najbolj uspešna na lestvicah, saj se je ob izdaji zavihtela na osmo mesto Hot Rock Songs ter na sam vrh Rock Digital Songs, kar je njihov najboljši dosežek na teh lestvicah. Kljub temu velja omeniti, da njihovi največji in najprepoznavnejši hiti ostajajo pesmi kot so: Beautiful people, Personal Jesus, Tainted love, Sweet dreams in Dope show. Kot ste lahko iz naslovov kar hitro ugotovili, gre večinoma za priredbe in v današnjem primeru ni nič drugače. "God's Gonna Cut You Down" je tradicionalna folk pesem, katero so prvič posneli Golden Gate Quartet leta 46, prvič pa je kot singl izdana s strani The Jubalaires istega leta. Za tem je sledila nepregledna množica priredb s strani glasbenikov vseh žanrov: country, folk, gospel, alternative rock, electronica in v današnji izvedbi v žanru black metal. Besedilo pesmi sicer govori o neizbežnosti sodbe boga na koncu življenja. Najpomembnejši verziji pesmi sta verzija Odetta-e na albumu Odetta Sings Ballads and Blues iz leta 56 ter novejša s strani Johnny Cash-a na posthumnem albumu American V: A Hundred Highways iz leta 2006. Pesem so uspešno prirejali še mnogi drugi, tudi Elvis Presley in Tom Jones, in sicer pod naslovom "Run On" Še eno verzijo je pomembno omeniti iz novejše zgodovine, in sicer tisto od Moby-ja iz leta 99, katera pa sempla verzijo Bill Landford & the Landfordaires iz leta 49. A osnova za najnovejšo verzijo od Marilyn Manson, ki jo lahko slišimo na radijskih postajah, je za osnovo uporabljena prav verzija Johnny Cash-a, ki ji bomo na koncu oddaje prisluhnili.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Nadaljujemo s svežimi hiti, ki nas bodo greli to zimo. V ozadju že poslušamo pesem Coming Home, ki jo izvaja Pusha T v sodelovanju z Lauryn Hill,. Pusha T, rojen Terrence LeVarr Thornton, je ameriški raper, pisec in predvsem zelo uspešen producent. Začetki njegove karier so povezani z delom v hip hop duu Clipse, kjer sodeluje s svojim bratom, No Malice. Z njim je ustanovil tudi založbo, Re-Up Records, a se kasneje za solo projekte preselil na Kanye West-ovo GOOD Music, ki je del Def Jam Recordings. Pusha je svoj prvi solo album, My Name Is My Name, izdal leta 2013, leta 2015 pa še drugega, King Push – Darkest Before Dawn: The Prelude. Isto leto ga je Kanye West postavil na mesto direktorja GOOD Music. Povezava med njima je močna tudi v glasbenem smislu, saj je Pusha T-jev prvi uspešen skok v glasbeno industrijo pomenilo prav sodelovanje na pesmi "Runaway" od Kanye West-a. tudi njegov do sedaj največji hit "Mercy", je produkt iste naveze. Pusha je izdal zelo dobro ocenjen album Daytona leta 2018, ki je na Metacritic dosegel oceno 86, kar pomeni vsesplošno priznanje, z albumom pa si je prislužil tudi nominacijo za Best rap album. Pesem Coming home ni del tega albuma, temveč novega, ki še ni izdan. Pusha je znan tudi po kontroverzah, predvsem v povezavi z javnimi prepiri z drugimi raperji, med drugimi Lil Wayne-om in Drake-om. Nekaj kontroverz je bilo povezanih tudi s krajo tujega materiala, a za pesem Coming home se zdi, da je pravočasno uredil vse potrebne avtorske pravice. Sempl, ki je zanjo uporabljen, prihaja s pesmi After you, Roberte Flack, iz leta 1977. Roberta Cleopatra Flack, ameriška pevka, je najbolj znana po hitu "Killing Me Softly with His Song", pa tudi po hitih, ki so vsi zasedli sam vrh lestvic: "The First Time Ever I Saw Your Face", "Feel Like Makin' Love" ter "Where Is the Love" in "The Closer I Get to You", ki ju izvaja v duetu z Donny Hathaway-em. Roberta je edina solo glasbenica, ki je osvojila Grammy Award za album leta dve zaporedni sezoni: za "The First Time Ever I Saw Your Face" leta 73 in za "Killing Me Softly with His Song" leta 74. Nad Robert-inim minimalističnim in klasičnim pristopom do petja, v katerem niso v ospredju čustva, kritiki nisi bili preveč navdušeni, saj naj ne bi bil združljiv s soul glasbo. Opisovali so ga: "fin, urban, rezerviran, smooth, sofisticiran", a tudi "dolgočasen, depresiven, mlačen, učen in preračunljiv". Kljub temu je Roberta označena za najpomembnejšo črnsko pevko po Arethi Franklin, saj jo lahko doživljamo tudi kot prijazno, inteligentno in všečno. V 40-letni karieri je izdala 20 studijskih albumov, zadnjega leta 2018, pri starosti 81 let. Pesem v ozadju, After you, prihaja z njenega tretjega albuma, Blue Lights in the Basement, ki je bil komercialno zelo uspešen in njen tretji zaporedni, ki se prebil med 10 najboljših na lestvicah. Na albumu najdemo njen velik hit "The Closer I Get to You", v duetu z najboljšim prijateljem Donny Hathaway-em. "After You" je bila prva od mnogih skladb, spisanih v sodelovanju z Michael Masser-jem, leta 2008 pa je Roberta izjavila, da je prav "After You" ena njenih najljubših skladb. Prisluhnimo torej pesmi After you Roberte Flack, iz katere je za produkcijo sveže pesmi Coming Home, ki jo bomo poslušali to zimo, črpal semple Pusha T.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo svežem hitu Maroon 5, z naslovom Memories. Izdan je kot napovedni singl prihajajočega, že sedmega studijskega albuma skupine, ki naj bi bil izdan kmalu, zelo verjetno pred pričetkom turneje po ameriškem kontinentu, ki se prične 23. februarja. Maroon 5 so ameriški pop rock band, ki je začel z delom pod imenom Kara's Flowers že leta 1994, ko so člani bili še v srednji šoli. Po dveh uspešnih albumih in krajši pavzi so se na sceno vrnili pod imenom Maroon 5 in pričeli izjemno uspešno glasbeno kariero. V njej so prodali že preko 120 milijonov albumov, kar jih postavlja zelo visoko na lestvici najbolj prodajanih glasbenikov vseh časov. Skupina sicer večkrat izjavlja, da so samozadostna celota in da sami pišejo svoje pesmi, a dejstva govore drugače. Maroon 5 so izdali že 15 pesmi, ki so priredbe, v vsaj šestih dodatnih pa je zaslediti semplanje. Verjetno je Lavine-ova izjava v članku o njihovem piscu in producentu Benny Blanc-u bližja resnici. Kot Lavin zanj pravi: ''Ima Midasov dotik pri sestavljanju ekipe v določenem trenutku pri izpeljavi glasbenega momenta. Je za sodelovanje in je neverjetno uspešen pri izbiri najboljšega za določeno nalogo.'' Očitno Midasov dotik uporablja tudi za izbiro semplov, ki bi najbolj ustrezali pesmim Maroon 5 in ga je za sestavo novega hita tudi uporabil. Tokrat so se vrnili preko 300 let v zgodovino in si sposodili iz skladbe "Pachelbel-ov Canon" od Johann Pachelbel-a. Johann Pachelbel je bil nemški skladatelj, organist in učitelj, ki je v višave dvignil vzhodno-nemške šole orgel, s svojimi deli pa si je prislužil mesto med najpomembnejšimi skladatelji srednjega Baročnega obdobja. Pachelbel-ov Canon je, podobno kot njegove druge skladbe, v času njegovega življenja bil zelo popularen, nato pa za nekaj stoletij potonil v pozabo. Šele izvedba skladbe leta 1968 s strani Jean-François Paillard chamber orchestra, je kanonu prinesla ponovno popularnost, in v 70-tih je ta postal množično izvajan. V ranih 80-tih je bil skorajda vseprisoten kot glasba v ozadju. Od 70-tih naprej pa so elementi skladbe tudi množično semplani. Kot je leta 2002 dejal glasbeni producent Pete Waterman, je kanon "skoraj pradedek pop glasbe, saj smo nanj podzavestno navajeni glede na njegovo uporabo v zadnjih 30 letih". Odmeve skladbe namreč najdemo v pesmih kot so "I Should Be So Lucky" od Kylie Minogue, "All Together Now" od The Farm, "Go West" od The Pet Shop Boys, "C U When U Get There" od Coolio pa tudi rock pesmih kot sta "Basket Case" od Green Day in "Don't Look Back in Anger" od Oasis. Prisluhnimo torej popularnem viru semplov in melodij, "Pachelbel-ovem Canon-u" od Johann Pachelbel-a, ki so ga pred kratkim semplali Maroon 5 za izgradnjo melodije svežega hita Memories.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Tudi to oddajo posvečamo žalostni vesti, saj nas je decembra zapustil še en pomemben glasbenik. Pri 97-tih letih je namreč preminil Gershon Kingsley, mojster elektronskih zvokov in pionir Moog sintetizatorja. Ime vam verjetno ne pomeni veliko, a gre za umetnika, ki je imel na glasbeno sceno velik vpliv in so ga prirejali in semplali v množici pesmi. Njegova najbolj semplana pesem je Rebirth, katero so kasneje uporabili glasbeniki Madlib, Das EFX, Jay-Z, De La Soul, Everlast, J Dilla in mnogi drugi. Predvsem začetek pesmi je bil kasnejšim hip hop artistom še posebej zanimiv. A to ni pesem, po kateri je Gershon Kingsley najbolj znan. Gershon je bil pionir v uporabi Moog sintetizatorja v 60-tih in je znan kot skladatelj, ki je elektronske zvoke vpeljal v glasbeno industrijo. Najbolj znan je po zimzelenem instrumentalnem hitu Popcorn z albuma “Music to Moog By” iz leta 69. Pesem je postala 'best seller' in je prirejena v stotinah primerih. Med drugim s strani skupine Hot Butter leta 72, verzija, ki je dejansko postala megahit ter je uporabljena v reklamah in televizijskih špicah širše po svetu, tudi pri nas, kot se verjetno starejši poslušalci lahko spomnite. Uspešno so jo priredili tudi Kraftwerk, Herb Alpert & the Tijuana Brass, Aphex Twin in the Muppets. Gershon Kingsley je sicer rojen kot Goetz Gustav Ksinski leta 1922, v Bochumu, Nemčiji. Preselil se je v ZDA in spremenil ime v Gershon, po Mozesovem sinu, ime pa v grobem prevodu pomeni ''tujec''. Bil je uspešen klasični skladatelj, a ga je s časom vedno bolj privlačil elektronski zvok, predvsem v času, ko je delal za Vanguard Records sredi 60-tih. V elektronsko glasbo ga je vpeljal francoski glasbenik Jean-Jacques Perrey, ki je združeval sintetizirane zvoke iz posnetkov, s pomočjo ranega elektronskega instrumenta, Ondioline. V tem času je spoznal še prvi Moog sintetizator in njegovega izumitelja, Roberta Mooga in leta 69 s svojimi prihranki kupil enega od instrumentov. Moog je takrat stal $3,500 kar je ekvivalentno današnjim $25,000, in je bil dejansko velika investicija. Ta se mu je sicer povrnila, saj je ustvaril kopico uspešnih pesmi in zvokov za reklame. O Moogu je v intervjuju za The Times leta 72 izjavil: ''da je instrument s smislom za humor''. Njegovo glasbo srečujemo v širokem spektru zabavne industrije, na Bostonski javni televiziji WGBH že od leta 71 predvajajo njegov 7-sekudni glasbeni crescendo. Podobno velja za Disneyland, ki od daljnega leta 72 ob svetovno znanem dogodku Main Street Electrical Parade uporablja kompozicijo “Baroque Hoedown”, ki jo je spisal s Perrey-jem. V sodelovanju dua pod imenom Perrey-Kingsley sta ustvarila množico albumov, začenši z “The In Sound from Way Out!” leta 66. The Beastie Boys so naslov albuma uporabili za 30 let starejši instrumentalni album in Kingsley-ja prepričali, naj posname tudi novo verzijo pesmi Popcorn s pridihom hip-hopa. Ko se je dvojec razšel, je Kingsley vso pozornost namenil Moog-u in leta 69 izdal album “Music to Moog By,” s katerega prihaja tudi originalna verzija “Pop Corn.” Čeprav je bil rani Moog predvsem studijski instrument, je Kingsley ustanovil prvi Moog kvartet za koncerte, kar je bilo sprejeto z zelo mešanimi kritikami. Skupina Hot Butter, ki je leta 72 zelo uspešno priredila Popcorn, pa je ustanovljena prav s strani enega od članov kvarteta. Kingsley je pisal glasbo v dosti širšem spektru in v svoji zajetni diskografiji izdajal albume s področja popularne, klasične, avant-garde-ne, jazz, rock, elektronske dance glasbe ter se znašel celo v baročnih, minimalističnih in eksperimentanih vodah. Z originalno verzijo Popcorn se poslovimo od pred kratkim preminulega Gershon Kingsley-a.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Naslednji dve oddaji bomo posvetili dvema posebnežema glasbene industrije, ki sta med prazniki preminila. Prvi je Neil James, ki je pri 75-tih letih umrl nenadne smrti. Njegovo ime vam verjetno ni takoj znano, a kot bomo ugotovili, je imel na zabavno in glasbeno industrijo predvsem v Veliki Britaniji velik vpliv, njegovo glasbo so tudi uspešno prirejali in semplali tudi znani glasbeniki. Neil Innes je angleški pisec, komik in glasbenik. Najbolj znan je po delu s kolektivom Monty Python ter po glasbeni karieri v kateri je bil član skupin The Rutles in The Bonzo Dog Doo-Dah Band, izdajal pa je tudi solo pesmi. Največji hit skupine Bonzo Dog Doo-Dah Band, ki jo je sproduciral Paul McCartney, ima naslov I’m the Urban Spaceman. Pesem je dosegla peto mesto na UK lestvici leta 1968 in osvojila Ivor Novello nagrado. Niel je napisal to pesem, saj je bil pevec, pisec, kitarist in klaviaturist skupine. Skupino je sicer zaznamovala kopica prepirov v letih, v katerih so se večkrat razšli, tožili, kregali in znova sestajali, a kot pravi, mu je skupina prinesla ene najlepših spominov. Ker je bil vsestranski ustvarjalec, je njegov vpliv v Veliki Britaniji segal širše kot le v zabavno industrijo, na primer, skoval je frazo Cool Britannia, ki je postala mantra delavske stranka v času Tony Blair-a, kar Neilu sicer ni bilo preveč všeč. V vrtincu kaosa Bonzo Dog Doo-Dah Banda, je Neil Innes vedno bil kreativna sila in mirna stran vesele skupine študentov in satirikov, katerih uspeh v 60-tih je utrl pot kolektivu Monty Python. In medtem ko so se Bonzos razpadali, je Neil pričel sodelovati z kolektivom Monty Python, za katerega je pisal pesmi za film Monty Python and the Holy Grail, v katerem je tudi igral. Kasneje so Neila označili kot ''sedmega Python-a” na podlagi njegovih prispevkov za skeče in filme, pa tudi glasbo, v sodelovanju, ki se je raztezalo dlje zgolj od projekta Holy grail. na primer, za najbolj prepoznavno pesem Always Look on the Bright Side of Life iz filma Life of Brian, je Neil prispeval prepoznavno žvižganje. Eric Idle-ova TV serija Rutland Weekend Television leta 75, je Nielu postala odskočna deska za skupino the Rutles, glasbeno parodijo na temo skupine The Beatles, čemur je sledila še serija Innes Book of Records na BBC2. Neilov glasbeni direktor, John Altman, je o njem povedal: “On je resnično zelo talentiran človek. Ko si poslušal njegove pesmi za The Rutles, si si mislil 'to je ravno tako dobro kot Beatles.’ George Harrison je bil velik oboževalec skupine in je vedno prihajal v studio, ko smo snemali. Izjavil je celo, da je imel The Rutles dejansko raje kot The Beatles.” Za konec se posvetimo še eni njegovih bolj znanih pesmi, ki jo je izdal kot solo glasbenik. How Sweet to Be an Idiot je pesem z njegovega prvega solo albuma z istim imenom iz leta 73, ki pa ni bil pretirano uspešen. Neil je kasneje o tem obdobju povedal: ''United Artists records so bili do mene izredno prijazni … in na svoj način sem se jim želel za to zahvaliti. Ustvaril sem kopico trapastih pesmi v času, ko se mi je zdelo, da glasbena industrija še premore smisel za humor. Napaka.'' No, pesmi pa so oboževalci njegovega dela vseeno slišali, med njimi tudi člani skupine Oasis, ki so semplali melodijo pesmi za svoj velik hit Whatever, kot lahko ugotovite tudi sami. Innes je za melodijo prejel avtorske pravice tudi s strani Oasis. In s to pesmijo se tudi poslovimo od Neil-a Iness-a, mojstra glasbenega humorja, kot mu radi pravijo: How Sweet to Be an Idiot, pesem, katere melodija je dejansko več uspeha prinesla skupini Oasis kot Nielu samemu.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Nadaljujemo s svežimi hiti, ki nas bodo greli to zimo. V ozadju že poslušamo pesem Sorry od Joel Corry-ja, katera je pod drobnogledom danes. Joel je angleški DJ, producent in fitnes trener. V glasbeni industriji je nov obraz, pa čeprav je na njej aktiven že 5 let, a do sedaj brez vidnejšega uspeha. Prepoznavnost je dočakal s pesmijo "Sorry", ki se je povzpela do šestega mesta na UK Singles Chart, potem ko je bila uporabljena v britanski resničnostni TV seriji Love Island. Corry je večkrat v intervjujih izjavil, da je nanj v mladosti, ko se je oblikoval kot producent in DJ, močno vplivala UK garage scena. UK garage, žanr znan tudi pod kratico UKG, je elektronska podveja, ki se je v Angliji pojavila v začetku 90-tih, najbolj znana predstavnika pa sta verjetno Craig David in Artful Dodger. Joel Corry se je sicer angleški javnosti predstavil že leta nazaj, ko je nastopal v drugi Britanski resničnostni seriji, Geordie Shore, skupaj s svojo tedanjo partnerico, Sophie Kasaei. Prav tako vodi uspešno trenersko podjetje in aplikacijo Joel Corry PT. Vzporedno prodaja tudi gimnastična oblačila pod znamko Most Rated, kar pa je tudi naziv njegove založbe. Od leta 2015, ko se je odločil delovati tudi v glasbeni sceni, je izdal že 12 singlov, a brez uspeha. To mu je končno uspelo z letošnjim hitom "Sorry", ki je julija letos podrl tudi rekord kot 'most Shazamed track in one day' z preko 41,000 Shazam-i. A za ta težko pričakovani uspeh se mora Joel zahvaliti tudi drugim. Najprej verjetno Hayley May, katere vokale je brez navedbe njenega imena uporabil, nato pa predvsem nekem drugem britanskem glasbenem aktu, saj je pesem Sorry v bistvu priredba. "Sorry (I Didn't Know)" v originalnem nazivu, je pesem UK garage dua Monsta Boy z gostujočimi vokali od Denzie, in pesem je dejansko tudi za njih največji hit v karieri. Prvič je izdana leta 99 kot white label, leto kasneje pa kot uradni singl na Locked On/XL Recordings. Pesem je dosegla številko 25 na UK Singles Chart in številko ena na UK Dance Chart oktobra 2000. Monsta Boy sta pričela z ustvarjanjem tehno in rave glasbe, preden sta se preusmerila v Garage, ki je bil takrat v Veliki Britaniji v polnem razmahu. “I’m Sorry (I didn’t know)” se je najprej pojavljala na ogromnem številu piratskih radijskih postaj in pridobivala na popularnosti, nakar jo je prepoznal tudi Dreem Teem na Radio 1, preko česar pa si je pesem zagotovila tudi nacionalno prepoznavnost in potrditev. Najdemo jo na preko 100 kompilacijskih albumov, kar dodatno priča o njeni popularnosti med DJ-ji, na Youtube pa je kljub temu, da nima uradnega videa, zbrala že preko 6 milijonov ogledov. Prisluhnimo torej originalni verziji pesmi Sorry v izvedbi Monsta Boy, katere priredbo v izvedbi Joel Corry-ja bomo to zimo imeli priložnost poslušati na radijskih postajah.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Ostajamo pri svežih hitih, ki nas bodo greli to zimo. Današnja pesem nosi naslov Liar, izvaja jo Camila Cabello. Dvaindvajsetletna Karla Camila Cabello Estrabao je Kubansko Ameriška pevka. Camila se je rodila na Kubi, njena družina pa se je dosti selila med Havano in Mexico City-jem, nakar so se le ustalili v Miamiju, ko je Camila dopolnila 5 let. Kot del dekliške skupine Fifth Harmony je sodelovala pri izdaji njihovega EP-ja in dveh albumov. Decembra 2017 je skupino zapustila in se posvetila solo karieri. Pred izdajo prvega albuma je izdala dva singla, s katerima je takoj opozorila nase, saj sta se prebila med 20 najboljših na Billboardovi lestvici: "I Know What You Did Last Summer" s Shawn Mendes-om in "Bad Things" z Machine Gun Kelly, ki je dosegla celo številko 4 na lestvici. Predlani je nato izdala debitantski album The Hurting. The Healing. The Loving, ki je dosegel velik uspeh, predvsem na krilih velikega hita Havana, ki jo izvaja v sodelovanju s Young Thug. V 2019 je Camila sproducirala še en megahit, "Senorita", znova v sodelovanju s Shawn Mendes-om. Decembra 2019 pa smo dočakali še njen drugi album, Romance, skupaj z njim pa dva promocijska singla, "Liar" in "Shameless", ki pa zaenkrat še nista dosegla vidnejšega uspeha. Poglejmo pa, kaj je za izgradnjo pesmi Liar Camila uporabila. Gre za uporabo tujega materiala iz dveh dokaj znanih pesmi, in sicer ju je uporabila za izgradnjo melodije svoje pesmi. Prva od dveh je All that she wants, od švedske skupine Ace of Base. Skupina je izdala štiri albume med leti 1992 in 2002, ter jih prodala v preko 50 milijonski nakladi, kar pa jih vseeno postavi šele na tretje mesto najuspešnejših švedskih skupin, prvi dve sta ABBA in Roxette. Album Happy Nation (kesneje ponovno izdan kot The Sign), iz katerega prihaja tudi pesem All that she wants, je eden najbolje prodajanih albumov vseh časov, saj je dosegel devetkratno platinasto prodajo v ZDA. Bil je tudi prvi album s tremi št. 1 pesmimi na Billboard Mainstream Top 40 chart: "All That She Wants", "The Sign" in "Don't Turn Around". Druga pesem , katero je Camilla uporabila za melodijo svoje, je bila prav tako zelo uspešna, izdana pa je 10 let prej All that she wants, leta 1983. "All Night Long (All Night)" je hit ameriškega pisca in pevca Lionel Richie-ja z njegovega drugega albuma Can't Slow Down. Združuje Richie-jev soulovski stil The Commodores s karibsko glasbo. Ta nova, bolj plesna pop kombinacija se je izkazala za zelo uspešno in pesem je dosegla vrh na kar treh različnih Billboard lestvicah: pop, R&B in adult contemporary lestvici. V zvezi s to pesmijo je povezano eno zanimivo dejstvo. Besedilo pesmi je v celoti napisano v angleščini, a nekateri deli besedila izstopajo kot 'Afriški'. Gre za frazi "Tom bo li de say de moi ya," in "Jambo jumbo". Richie je več intervjuih priznal, da ne gre za dejanski afriški jezik, temveč da si je fraze sam izmislil in da ne pomenijo ničesar konkretnega. Richie je to potezo označil kot čudovito potegavščino. Povod zanjo pa je bila ugotovitev, da nima časa za najem prevajalca in delo z njim na tem delu pesmi, zato je bil prisiljen v improvizacijo. Seveda, Camila ni prva, ki si je sposojala iz te pesmi, pesem All night long je doživela že 15 uspešnih priredb, semplana je pa v preko 30 primerih. Pred kratkim jo je uspešno uporabil leta 2010 Enrique Iglesias za svoj hit "I Like It", semplan del pa zasledimo po prvem in tretjem refrenu. Prisluhnimo torej Lionel Ritchie-jevi klasiki, All Night Long (All Night), ki jo je med drugimi, pred kratkim semplala tudi Camilla Cabello za svoj nov hit Liar.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo sveži pesmi, ki jo lahko zasledimo na radijskih postajah in prihaja z novega albuma Everyday Life skupine Coldplay. Everyday Life je njihov osmi studijski album, izdan pred mesecem dni in je dvojni album. Prva polovica nosi naslov Sunrise in druga Sunset, mi pa bomo pod drobnogled vzeli aktualni singl s polovice Sunrise. Ta vsebuje 8 pesmi, med njimi tudi pesem Arabesque, ki je bila izdana kot prvi singl z albuma skupaj s pesmijo Orphans. Kar 8 od skupno 16 pesmi z dvojnega albuma vsebuje semple in Arabesque je ena izmed njih. Za kompozicijo te nenavadne pesmi so se Coldplay obrnili k materialom družine Kuti. Femi Kuti, najstarejši sin legendarnega afrobeat pionirja Fela Kuti, sodeluje na pesmi kot soizvajalec in prispeva distinktivni trobilski del pesmi. Pokojni Fela Kuti se prav tako pojavi na pesmi, saj so semplali del njegovega govora iz dokumentarnega filma Music Is the Weapon iz leta 1982 in ga vključili v pesem. Eksperiment se je dobro obnesel in kritiki so pesem ocenili kot zelo dobro. Kot povzema Christopher Roberts za Under the Radar: "'Arabesque' je ena najbolj cool in zanimivih pesmi, izdana s strani skupine v zadnjih letih". Nemalo zaslug za to ima seveda prispevek obeh članov Kuti družine, ki se ji malce posvetimo. Femi Kuti, ki sodeluje na pesmi s trobilnimi vložki, je pričel svojo glasbeno kariero v očetovi glasbeni skupini, Egypt 80. Leta 86 je Femi ustanovil svojo skupino, Positive Force, in se uveljavil v glasbeni industriji tudi izven sence očetove enormne zapuščine. Njegov oče, Fela Kuti, ali krajše kar Fela, je bil Nigerijski multi-instrumentalist, glasbenik, pisec, pionir Afrobeat glasbe in aktivist za človeške pravice, v očeh nekaterih sicer politični radikalec in izobčenec. Bil je vse to in še nastopač par excellence, izumitelj Afro-beat-a, nepopravljiv seksist in muhast megaloman. Na vrhuncu moči je bil zagotovo eden najbolj karizmatičnih in vplivnih glasbenikov Afrike in nemogoče je zanemariti vpliv in pomen, ki ga je imel na globalno sceno. Ob njegovi smrti avgusta 97 zaradi komplikacij, povezanih z AIDS-om, je žalovala celotna mednarodna glasbena scena, saj smo izgubili glasbeni in sociopolitični glas, primerljiv s tistim Bob Marley-a. Izjava izdana s strani United Democratic Front of Nigeria ob njegovi smrti verjetno najbolje povzame takratne misli mednarodne glasbene in širše scene: "Tisti, ki so te dobro poznali, dobro vedo, da si bil odločen v nesprejemanju kompromisov z zlom, s katerim si se boril celo življenje. Čeprav sta te slabila čas in usoda, si ostal močan v svoji volji in se nisi nikoli oddaljil od svojih ciljev, svobodne, demokratične in socialne Afrike." Glasbeno gledano je Fela bil še večja legenda, Afro-beat pionir, ki je tekom kariere sproduciral preko 60 albumov. Vplival je na neizmerno množico kasnejših glasbenikov in po smrti leta 97 se je zgodil pravi preporod njegovega vpliva na glasbeno kulturo. To je kumuliralo v ponovni izdaji njegovega celotnega kataloga s strani Universal Music ter tudi Broadway-skih in izven-Broadway-skih biografskih predstav, prav tako pa so se pojavile nove skupine, kot na primer Antibalas, ki so njegovo afrobeat delo razvijale in predajale novi generaciji poslušalcev. Za konec oddaje prisluhnimo Fela-inemu govoru iz dokumentarnega filma Music Is the Weapon iz leta 1982, ki so ga za svojo novo pesem Arabesque, semplali Coldplay.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvečamo še eni obletnici, okroglih 50 je namreč pred kratkim praznoval Sean Combs. Sean John Combs nam je bolj znan pod imeni, ki jih uporablja na odru oziroma studiu: Puff Daddy, P. Diddy, Puffy oziroma Diddy. Ja ameriški raper, pevec, producent, podjetnik in igralec, ki je deloval v New Yorku ves čas trajanje kariere. In ta je zelo uspešna, lani je Forbes njegovo vrednost ocenil na $825 milijonov, s čimer je postal drugi najbogatejši hip-hop glasbenik, več je vreden le Jay-Z. Njegova glasbena kariera se je pričela leta 97 z debitantskim albumom No Way Out. Ta je tudi njegov najuspešnejši in je dosegel sedemkratno platinasto prodajo. Njegov največji hit, I'll be missing you, seveda prihaja s tega albuma. "I'll Be Missing You" je posnel skupaj s pevko Faith Evans in R&B skupino 112. Napisana je v spomin kolega umetnika z Bad Boy Records, Christopher-ja "The Notorious B.I.G." Wallace-a, ki je bil umorjen marca leta 97. Pesem močno sempla pesem "Every Breath You Take" skupine The Police iz leta 83 in tudi refren je v bistvu inetrpolacija te pesmi. Pesem je osvojila Grammy Award v kategoriji Best Rap Performance by a Duo or Group in je s prodanimi več kot osmimi milijoni izvodov ena najbolj prodajanih pesmi vseh časov. Njegov drug pomemben hit, "Can't Nobody Hold Me Down", ki je dejansko njegov debitantski singl, prav tako prihaja s tega albuma. Tudi ta uporablja semple, najbolj očiten pa je upočasnjen ritem iz pesmi "The Message" skupine Grandmaster Flash and the Furious Five. Tudi refren je interpolacija, in sicer pesmi "Break My Stride" od Matthew Wilder-ja, dodatno pa pesem sempla še otvoritven ritem iz pesmi "Rock with You", od Michael Jackson-a. Albumu No Way Out so sledili še drugi dokaj uspešni produkti, Forever iz leta 1999, The Saga Continues... iz leta 2001 in album Press Play iz leta 2006. Iz tega obdobja velja izpostaviti singl "Satisfy You", ki je požel nemalo uspeha. Pesem je izdana oktobra 1999 in je zasedla same vrhove lestvic. Na njej sodeluje še ameriški R&B pevec R. Kelly . Tudi tu najdemo semple, predvsem iz pesmi "I Got 5 on It" od Luniz, ki pa seveda tudi sam vsebuje starejše elemente za izgradnjo svojega materiala, predvsem elemente iz pesmi "Why You Treat Me So Bad" skupine Club Nouveau. I need a girl iz leta 2002 je bila prav tako popularna, za njeno instrumentalno ozadje pa je Sean uporabil sempl iz pesmi "Count It All Joy" legendarnih gospel umetnikov The Winans. Leta 2009 je Combs ustanovil skupino Dirty Money in izdal zelo dobro ocenjen album Last Train to Paris, ki se je tudi dobro prodajal. Temu so sledili še mnogi albumi, a noben od njih ni dosegel vidnejšega uspeha, zato bomo oddajo zaključi s pesmijo z albuma Last Train to Paris, "Coming Home". Začuda v njej ne najdemo semplov, z izjemo interpolacije vokalov pesmi Only You v izvedbi 112 v sodelovanju z Mase in The Notorious B.I.G.. Interpolacija vokalov iz pesmi, v kateri nastopa B.I.G. tukaj ne preseneča, saj je tudi ta hip hop balada dejansko biografske narave o trenutkih iz Comb-sovega življenja, ko se je spopadal s smrtjo prijatelja The Notorious B.I.G.-a. Tako s pesmijo Coming home čestitajmo Combs-u za 50. rojstni dan in izjemno uspešno kariero, v kateri je med drugim osvojil tudi tri Grammy-je in dve nagradi MTV Video Music Awards.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Tudi danes se posvečamo svežem hitu, tokrat pesmi All the time od Zare Larsson. Kot Zarin priimek nakazuje, je le-ta Švedska pevka in pisateljica pesmi. S kariero v glasbi je začela izjemno hitro, saj je že pri 10tih letih v Švedski postala zelo popularna na podlagi zmage na švedski verziji TV oddaje Talenti leta 2008. Štiri leta kasneje je že podpisala pogodbo z založbo in januarja leta 2013 izdala debitantski EP Introducing. Pesem z EP-ja, "Uncover", je zasedla same vrhove lestvic v skandinavskih državah, Švedski, Norveški in Danski ter je bila komercialno zelo uspešna. Izjemen uspeh za samo 14 let mlado dekle. Larssonin debutantski album So Good je izšel marca 2017 in ji slavo zagotovil še drugje po svetu. Prav vsi od osmih izdanih singlov z albuma: "Lush Life", "Never Forget You", "Ain't My Fault", "I Would Like", "So Good", "Don't Let Me Be Yours", "Only You" in "Symphony" so se uvrstili med top 15 v Veliki Britaniji in so se dobro prodajali. Lani je Zara pričela z izdajami singlov s prihajajočega tretjega albuma, pričela je s pesmijo "Ruin My Life", pesem v ozadju, All the time, pa je že četrti. Izdani singli nadaljujejo uspešno zgodbo preteklih izdanih materialov in tudi pesem All the time se vztrajno vzpenja po lestvicah. Zara po navadi ne uporablja tujih materialov za kompozicijo svojih pesmi, a v pesmi All the time najdemo elemente, ki so izjemno podobni elementom iz določene starejše pesmi, avtorskih pravic pa izvajalcu te ni pripisanih s strani Zare. Prisluhnite in presodite sami. Verjeten vir sempla prihaja iz pesmi "Hold On, We're Going Home" Kanadskega raperja Drake-a, ki jo je posnel skupaj z R&B duom Majid Jordan. "Hold On, We're Going Home" je drugi singl z njegovega tretjega studijskega albuma Nothing Was the Same, izdan pa je avgusta 2013. Pesem je dosegla četrto mesto na US Billboard Hot 100 in UK Singles Chart, v rodni Kanadi pa zgolj peto. Kritiki so jo ocenili z zelo dobrimi ocenami in pri Pitchfork Media so jo razglasili za najboljšo pesem leta 2013 ter kasneje vključili na lestvico "Best Tracks of the Decade", in sicer na 21to mesto. Drake je pevec, pisec, producent igralec in poslovnež, ki se je med slavne zavihtel na podlagi igranja v mladinski TV seriji Degrassi: The Next Generation v ranih 2000-ih. Za prestop v svet glasbe se je odločil leta 2007, ko je sodelovanje pri seriji tudi prekinil. Riskantna poteza se je izkazala za dobro odločitev. Debitantski album Thank Me Later je izdal leta 2010, album pa je takoj zasedel vrh US Billboard 200 lestvice in kmalu dosegel platinasto prodajo. Prav vsak album, ki ga je izdal, je bil izjemno uspešen, še posebej četrti, Views, iz leta 2016, ki je zrušil mnoge rekorde lestvic. Drake je tako eden najbolje prodajanih glasbenikov vseh časov, s prodanih preko 170 milijonov albumov ter je najbolje prodajani glasbenik v kategoriji digitalnih prenosov singlov. Je pa njegova slava v veliki meri povezana z ZDA, tako da pri nas njegov status in uspeh morda nista tako očitna. Drake je s svojimi deli osvojil štiri Grammy Awards, šest American Music Awards, 27 Billboard Music Awards in tri Juno Awards. Leta 2019 ga je Billboard razglasil za 16. najbolj uspešnega glasbenika vseh časov. Torej, Zara Larsson si je za vir sempla, katerega je verjetno uporabila pri novem hitu, izbrala preverjen vir, "Hold On, We're Going Home" od Drake-a.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo sveži pesmi z naslovom Neon moon, ki se v tem času vrti na radijskih postajah. Izvajalec pesmi je Ameriška ambientalna pop skupina Cigarettes After Sex, ustanovljena leta 2008 v El Pasu, Texas, ustanovil pa jo je Greg Gonzalez. Skupina je znana predvsem po eteričnem in pogosto zasanjanem glasbenem stilu, z besedili, ki se načeloma vrtijo okoli tematike romance in ljubezni, znani pa so tudi po posebni barvi vokalna Gonzalez-a, ki ga opisujejo kot "androgenega". Gonzalez kot vpliv navaja Miles Davis-a ter Françoise Hardy-ja kot najljubšega pevca. Kot druge vplivne glasbenike skupina navaja The Cowboy Junkies, Julee Cruise ter Cocteau Twins. Gonzalez-ov prvi skok v glasbene vode je bil, kot pravi, ''v bistvu nehoten, neke vrste eksperiment'', saj je EP z naslovom 'I' posnel kar na stopnišču univerze v Texasu, bolj ali manj za zabavo. EP je nato izdan leta 2012, pesem z njega, "Nothing's Gonna Hurt You Baby" pa se je kasneje izkazala za počasi rastoči hit. Gonzalez se je preselil v Brooklyn, New York, kjer so s skupino posneli singl "Affection" in ga skupaj s priredbo pesmi "Keep On Loving You" skupine REO Speedwagon leta 2015 tudi izdali. Na podlagi priporočil na Youtube kanalu so Cigarettes After Sex postali na tej platformi tako popularni, da so izvedli turnejo po Evropi, Aziji in ZDA. Junija 2017 je sledil še debitantski album, ki je dobil zelo dobre ocene, letos oktobra pa so izdali še drug album z naslovom Cry, skupaj s singlom "Heavenly". Pesem v ozadju sicer ne prihaja z albuma, temveč je izdana tik pred izdajo tega, ter je priredba, kar za skupino ni tako nenavadno. Originalno pesem "Neon Moon" je leta 92 napisal Ronnie Dunn, posnel in izdal pa jo je Ameriški country duo Brooks & Dunn. Pesem je izdana kot tretji singl z debitantskega albuma dua z naslovom Brand New Man in je bila tretji zaporedni hit dua, ki je zasedel sam vrh country lestvic. Duo Brooks & Dunn sestavljata Kix Brooks in Ronnie Dunn, oba pa sta pevca in pisca pesmi. Združila sta se po priporočilu Tim-a DuBois-a, založniškega producenta, ki je med drugim vodil tako Arista Records kot Universal South Records. Pred združitvijo sta oba imela dokaj uspešne solo kariere, oba sta med drugim v 80-tih sproducirala po dva hita, Brooks pa je spisal še nekaj hitov za druge glasbenike. Od leta 90 sta kot duo posnela 11 studijskih in 5 kompilacijskih albumov na Arista Records. Izdala sta 50 singlov, od katerih se je kar 20 uvrstilo na sam vrh lestvice Hot Country Songs charts. Pesmi "My Maria" in "Hard Workin' Man" sta bili še posebno uspešni in sta duu prislužili tudi Grammy-ja. Brooks & Dunn sta prav vsako leto med 1992 in 2006, z izjemo leta 2000, osvojila Country Music Association Vocal Duo of the Year nagrado. Njun material je znan po združevanju elementov honky-tonk, country in rock stila, posebna pa sta tudi po kontrastnosti Brooksovega in Dunnovega vokala ter odrske pojavnosti. Leta 2019 sta sprejeta tudi v Country Music Hall of Fame. Potem ko sta leta 2009 napovedala upokojitev sta zadnji koncert odigrala drugega septembra 2010 v Bridgestone Arena v Nashville, Tennessee-ju. Sicer sta se po tem še enkrat združila v čast skupni turneji z Reba McEntire v Las Vegasu, Nevadi leta 2015. Oba sta po zaključku kariere dua nadaljevala s solo kariero pri Arista Nashville. Prisluhnimo še malo originalni skladbi Neon moon v izvedbi zelo uspešnega country dua Brooks & Dunn, ki jo je pred kratkim v iskanju mainstram uspeha priredila Ameriška ambientalna pop skupina Cigarettes After Sex.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo legendi moderne glasbene scene, Wyclef Jean-u, ki je oktobra dopolnil 50 let. V ozadju že poslušamo enega hitov izjemno uspešnega kolektiva Fugees, s pomočjo katerega se je tudi sam prebil med glasbene zvezde. Za enormen uspeh skupine je bil zaslužen distinktiven glasbeni stil, v katerega so bili vključeni elementi Karibske glasbe, soula in reaageja. Socialno ozaveščena besedila in glasbena kompozicija pesmi, k kateri je Wyclef bistveno prispeval, pa so postavila temelje za prihajajočo hip hop sceno 90-tih. Nase so resno opozorili s pesmijo Fu-gee-la, ki je bila prvi singl z albuma The score iz leta 96, ki jim je prislužil Grammy-ja in je s prodajo preko 20 milijonov izvodov ter izjemnimi kritikami razglašen za enega najbolj prodajanih in vplivnih hip hop album vseh časov. Kot se za hip hop kolektiv spodobi, so radi posegali po semplih, za Fu-gee-la sta pomembna dva: besedilo je interpolacija Teena Maria-ine pesmi Ooh la la la, glasbena produkcija pa vsebuje sempl Ramsey Lewis-ove pesmi If loving you is wrong. Skupina ni dolgo delovala, Wyclef pa je po razpadu skupine do leta 2009 izdal nov album približno vsako drugo leto, skupaj 7 teh od leta 1997. Po osemletnem premoru je predlani izdal še osmega. Eden prvih velikih hitov njegove solo poti je zagotovo "Gone till November", ki, zanimivo, ne uporablja semplov, razen manjše interpolacije besedila, sledil pa je dvema priredbama, pesmima "We Trying to Stay Alive" in "Guantanamera". Podobno velja tudi za ostale njegove prepoznavnejše solo hite, 911, Perfect Gentleman in Sweetest girl, pod katerimi je podpisan kot nosilec pesmi on. Wyclefa pa pogosto najdemo kot sodelujočega glasbenika na še večjih hitih, kot so zgoraj navedene pesmi. Ena takšnih prihaja iz leta 1999 in je nastala v sodelovanju s Carlos-om Santano, ki je nosilec pesmi. Pesem je bila izjemno uspešna, leta 2000 je osvojila Grammy Award, zasedla vrhove lestvic v skoraj vseh državah na svetu in se prodala v preko 3 milijonski nakladi. Ta pesem je tudi za našo oddajo izjemno zanimiva, saj sama uporablja semple, prav tako pa so jo uporabljali kot vir semplov kasnejši glasbeniki. Pesem uporablja sempl iz pesmi The Headhunters feat. Pointer Sisters God Make Me Funky za svoj ritem. A uporablja še nekaj drugega, kar do pred kratkim še ni bilo tako očitno, vsaj dokler se Wyclef ni pojavil na intervjuju v Drink Champs podcast. Kot je bilo tam povedano, je Maria Maria nastala na podlagi melodije besedila, ki ga je ustvaril RZA za pesem “Wu-Tang Clan Ain’t Nuthing ta Fuck Wit”. Če pogledamo še kdo vse je pa pesem uporabil kot vir semplov, pa je seveda prva asociacija megahit DJ Khaleda z naslovom "Wild Thoughts" iz leta 2017, na katerem sodelujeta še Rihanna in Bryson Tiller. Še eno sodelovanje je potrebno izpostaviti, če govorimo o Wyclefu, in sicer pesem Hips don't lie, posneto s Shakiro leta 2006. Pesem je dejansko predelava Wyclef-ovega hita iz leta 2004 z naslovom 'Dance like this' z nekaj spremembami. Očitna je seveda sprememba pevke, kar se pozna tudi na uspehu obeh pesmi. Shakirina verzija je ena najbolje prodajanih pesmi 21-tega stoletja, prav tako pa je zasedla prvo mesto lestvic v vsaj 55-tih državah. V Shakirini verziji pa najdemo še dve novosti, ki sta povezani s sposojanjem. Besedilo v pesmi delno uporablja besedilo pesmi Carnaval dominikanskega pisca Luis Dias-a, katero je populariziral Fernando Villalona. Drug prispevek se nanaša na glasbeno podlago Shakirine Hips dont lie in sicer predvsem na trobentaški uvod pesmi, ki je delo Jerry-ja River-e. Ta je duo tudi javno obtožil plagiatorstva, čeprav ob tem ni podal uradne tožbe, kmalu za tem pa so pravice za pesem uradno odkupljene. S Hips don't lie tudi zaključimo oddajo in čestitajmo Wyclef Jeanu za dopolnjenih 50 let.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Nadaljujemo s svežimi hiti, ki uporabljajo tuje materiale. Danes se posvečamo Madonninem novem hitu, I Rise, ki uporablja nenavaden sempl, govorjeno besedo. "I Rise" je prvi promocijski singl njenega novega albuma Madame X, pesem pa opisujejo kot ''močno in poživljajočo himno''. Madame X je že štirinajsti Madonnin album, izdan pa je junija letos na Interscope Records. Madonna ga je spisala in sproducirala s pomočjo množice glasbenikov, kot so med drugimi tudi: Mirwais, Mike Dean in Jason Evigan, gostujejo pa še Maluma, Quavo, Swae Lee in Anitta. Kritiki so album načeloma ocenili kot zelo dobrega, predvsem zaradi njegove eksperimentalne kompozicije. Madame X je debitiral kar na vrhu Billboard lestvice, in je tako njen že deveti album, ki se je tam znašel. Madame X je eden tistih redkih albumov veteranov glasbe, ki njihovo preteklo delo postavlja v novo luč. Vse od 80-tih, je percepcija Madonninega dela zajemala predvsem sposobnost prenašanja kreative glasbenega podzemlja v pop hite, a Madame X ima zelo malo opraviti z pop glasbo in predvsem sloni na čistem umetniškem instinktu. Sprememba v stilu in Madonninem dojemanju sveta v širšem kontekstu kot zgolj iz vidika ZDA in popa, je primarno povezana z njeno selitvijo v Portugalsko, Lizbono, leta 2017. Album se dvigne nad njeno preteklost in se postavi na temeljih Latino glasbe, trap in art-popa, glasbe, ki ne le da se ne slišijo ameriško v letu 2019, temveč tudi zahtevajo obilico koncentracije pri poslušanju. Glasba albuma je dokaj neugodna za kombiniranje z drugimi glasbenimi materiali in na trenutke zelo temačna. Tudi v pesmi I Rise je to prisotno, pesem pa govori o preživetju in dvigovanju nad stiske socialnega okolja in modernega sveta in kot pravi sama: ''omogoča glas vsem ljudem, ki so potisnjeni v ozadje in čutijo, da nimajo možnosti izraziti svojega mnenja''. Pesem vključuje del govora socialne aktivistke in zagovornice omejitve orožja, Emme González, ene preživelih iz Stoneman Douglas High School streljanja ter so-ustanoviteljice komiteja Never Again MSD, govor pa je del protestnega shoda iz februarja 2018. Preden pa prisluhnemo delu omenjenega govora, ki ga je Madonna uporabila, da ojača sporočilnost pesmi I Rise, omenimo še, da je Madonna pričela s turnejo Madame X Tour. Turneja se je pričela septembra v ZDA, nato pa se januarja seli v Evropo, v mesta Lizbona, London in Pariz. Ker je Madonna seveda najbolje prodajana solo glasbenica na turnejah sploh, z preko US$1.4 bilijon-skim zaslužkom s turnej, je pričakovati, da bo tudi ta turneja hitro razprodana, tako da si karte v primeru interesa nabavite čim prej. Prisluhnili bomo delu govora Emme González, aktivistke za zmanjšanje uporabe orožja, ki je hvaležna, da je prejšnji teden lahko praznovala svoj 20seti rojstni dan, saj je ena preživelih iz streljanja na Stoneman Douglas High School v Parklandu, Floridi, februarja lani.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Nadaljujemo s svežimi hiti, ki uporabljajo semple in eden takšnih je pesem Lil Nas X z naslovom Old town road. Zgolj 20-letni Lil Nas X, je ameriški raper in pisec pesmi, kateri je nase opozoril z uspehom pesmi country rap stvaritve "Old Town Road". Pesem se je na plano prebila po zaslugi viralne popularnosti na video sharing aplikaciji TikTok na začetku leta. Kot vidimo, niso samo Sonudcloud, Youtube in Spotify moderni kanali do slave, temveč so za to uporabne vse možne aplikacije, da te opazijo 'veliki igralci' na glasbeni sceni. Njegov uspeh po tem kanalu pa ni naključje. Pri šestih letih so se njegovi starši ločili in z mamo in babico se je preselil v dom. Kmalu se je odselil k očetu, ki je bil gospel pevec. Kljub prvotni stiski, je bila to zanj pomembna odločitev, kot pravi: ''Toliko sranja se je dogajalo v Atlanti, da če bi ostal, bi zagotovo zapadel v slabo družbo." Večino najstniških let je preživel v osami in se usmeril na internet. Tega je uporabljal ves čas, predvsem je bil aktiven na Twitter-ju, in kmalu postal mojster socialnih omrežij. Gradil je internetno osebnost, preko katere je promoviral svoje delo. Avgusta 2019 so številke pokazale sledeče: 2.3 milijona sledilcev na Twitterju, 4 na Instagramu, 5.2 na YouTube in preko 44 milijonov poslušalcev na Spotify. Tretjega decembra je Nas X izdal pesem "Old Town Road". Ritem je kupil preko spletne trgovine za $30. pesem je posnel v skromnem studio v Atlanti, CinCoYo, v njihovem akcijskem terminu "$20 četrtki", za kar je porabil manj kot uro. Nas X je pričel z ustvarjanjem meme-ov za promocijo pesmi še pred izdajo te in za ta namen jih je ustvaril preko 100. Pesem je postala viralna po zaslugi #Yeehaw Challenge meme aplikacije. Milijoni uporabnikov so svoje videe podlagali prav z njegovo pesmijo, medtem ko so se snemali v kavbojski opravi. Julija letos je to storilo že preko 67 milijonov uporabnikov. In uspeh, ki je zaradi tega sledil še zdaleč ni majhen. Pesem je zasedla vrh lestvice Billboard Hot 100 za neverjetnih 19 tednov, kar je rekord od pričetka delovanja te lestvice, ki sega v leto 58. Za pesem je prejel tudi dve MTV Video Music nagradi, vključno z nagrado Song of the Year. Preden se posvetimo še glasbenem ozadju pesmi, omenimo še, da se je v najstniških letih boril s sprejemanjem svoje spolne usmerjenosti in je molil, da je homoseksualno nagnjene, ki ga čuti, zgolj faza. Okoli 17-tega leta se je sprejel takšnega kot je, in junija je to tudi javno izrazil, s čimer je postal edini umetnik, ki je odkrito spregovoril o tem medtem, ko je njegova pesem zasedala vrhove lestvic. Vrnimo se k pesmi. Ritem, ki ga je kupil, vsebuje tudi sempl, in sicer iz dokaj nenavadne pesmi za te namene, pesmi "34 Ghosts IV" od Nine Inch Nails z njihovega šestega albuma Ghosts I–IV. Nine Inch Nails so ameriška skupina, ki igra industrial rock in katere začetki segajo v Ohio in leto 88. Pevec, producent in instrumentalist Trent Reznor je bil edini uradni član skupine vse do leta 2016, ko je vanjo dodal še angleškega glasbenika Atticus Ross-a. Reznor je za koncerte skupino po potrebi dopolnjeval pred turnejo. Reznor je debutantski album skupine, Pretty Hate Machine, izdal medtem ko je še delal kot hišnik v Cleveland recording studio, leta 89. Dinamika izdaje albumov skupine je kar zanimiva, saj po po navadi zelo plodnem obdobju parih let, ko izda veliko albumov enega za drugim, sledi daljši premora, nato pa se zgodba ponovi. Skupina verjetno ni preveč znana mainstream poslušalcem, a omenimo, da gre za zelo uspešno in vplivno skupino v alternativnih vodah. Prodali so že preko 20 milijonov albumov in bili nominirani za 13 Grammy-jev. Nine Inch Nails so zelo vplivali na množico kasnejših skupin, in po uspehu albuma The Downward Spiral, so tudi velike zvezde pričele opažati njihovo delo. David Bowie je Reznorja in njegov vpliv primerjal z vplivom skupine The Velvet Underground. Bob Ezrin, producent skupin kot so Pink Floyd, Kiss, Alice Cooper in Peter Gabriel, je leta 2007 Reznor-ja opisoval kot ''resničnega vizionarja'' in prihajajoče glasbenike pozval, naj se zgledujejo po njegovem 'no-compromise attitude'-u. Nine Inch Nails so glasbeni kritiki radi opisovali kot popularizatorje industrial rock žanra, čeprav se Reznor z njimi glede tega ni strinjal. Leta 97 je Time imenoval Reznor-ja za enega najvplivnejših ljudi, Spin pa ga je opisal kot "najbolj pomembnega umetnika v glasbi". Leta 2004, je Rolling Stone Nine Inch Nails postavil na 94 mesto svoje lestvice 100 greatest artists of all time. Prisluhnimo torej še malo njihovi pesmi 34 Ghosts IV, ki pa je vplivala na glasbenika iz nepričakovanega žanra, saj je za svoj sveži hit Old town road raper Lil Nas X uporabil sempl prav iz nje.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvečamo dnevu spomina na mrtve in v tem kontekstu bomo preleteli leto 2019 in pomembnejše glasbenike s semplerske scene in glasbene industrije splošno, ki so nas v tem letu zapustili. Že kratek pregled nam pove, da je umrlo preko 500 glasbenikov, največ teh v prvih treh mesecih leta, zato bomo omenili samo najbolj znane. Art Neville, ustanovni član The Neville Brothers in The Meters, kateri so bili semplani v preko 500 primerih, je umrl pri starosti 81 let. Znani bobnar Ginger Baker superskupine Cream died je umrl leto mlajši in ker nas je tudi basist in pevec Jack Bruce zapustil leta 2014, je Eric Clapton ostal edini preživeli član skupine. Surf rock pionir Dick Dale je prav tako umrl pri 81-tih letih. Njegova pesem “King of Surf Guitar” je tako rekoč ustvarila surf music žanr, in s svojim delom je vplival na generacije prihajajočih glasbenikov, predvsem kitaristov, med njimi tudi na Jimi Hendrix-a in Eddie Van Halen-a. Kasnejšim generacijam je znan predvsem po pesmi iz leta 1962, Misirlou, ki je uporabljena v filmu Pulp Fiction. Še en roker, Larry Junstrom, ustanovni član Lynyrd Skynyrd, nas je zapustil pri 70-tih letih. Pesnik, pisatelj in glasbenik Robert Hunter, ki je pisal tudi za The Grateful Dead, je umrl pri 78-tih. Pevec in pisec skupine The Cars, Ric Ocasek, je prav tako umrl. Eno večjih imen glasbene industrije, Eddie Money, je pred kratkim umrl zaradi komplikacij pri operaciji srca. Star je bil 70 let. Les Reed, so-pisec megahita “It’s Not Unusual” za Tom Jonesa, je prav tako preminil. Tudi klaviaturist skupine The Kinks, Ian Gibbons, je pri 67-tih letih umrl. The Easy Rider, Peter Fonda, je umrl pri 79-tih letih. Tudi producent Philippe Zdar, ki je polovica francoskega house dua Cassius nas je zapustil, le da je njegova smrt nenavadna, padel je s stavbe v Parisu, star 52 let. Za samomor Keith Flint-a, pevca skupine The Prodigy, ki je bil star le 49 let, ste verjetno že slišali. Verjetno najbolj nesmiselna in tragična smrt letos se je zgodila zgolj 24-letni zvezdi iz Nashvilla, Kyle Yorlets-u, pevcu skupine Carverton, katerega je do smrti ustrelila skupina najstnikov in je najmlajši med predstavljenimi glasbeniki. Podobno se je zgodilo tudi mlademu Kolumbijskemu pevcu in YouTube zvezdi, Legarda, ki so ga ustrelili v Uber-je, starega zgolj 29 let. K drugem ekstremu, legenda Doris Day, je prav tako preminila letos, a pri starosti, ki je glasbeno zvezdo izjemna, pri 97-tih letih. Bossa Nova pionir Joao Gilberto je tako kot ona imel čas opazovati vpliv svojega dela na kasnejše glasbenike, saj nas je zapustil pri 88-tih letih. Ena njegovih najbolj znanih pesmi je “The Girl from Ipanema”, v kolaboraciji z Ameriškim jazz glasbenikom Stan Getz-om. In s to prelepo pesmijo bomo tudi zaključili to oddajo in se poslovili od glasbenikov, ki so nas letos zapustili in se jim zahvalili za vse lepe trenutke, ki nam jih je, in še bo prinesla njihova glasba.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. V zadnji oddaji smo govorili o zadnjem hitu Katy Perry z naslovom Never realy over, enem njenih svežih ne-albumskih singlov v tem letu. Singl, na katerem je sodelovala tik pred tem, pa je prav pesem Con Calma. Con Calma je trenutno velik hit, a poslušalci stari več kot 30 let, se verjetno sprašujejo kako to, da se ta zelo znana melodija po skoraj 30-tih letih znova pojavlja na radijskih postajah. "Con Calma", v prevodu 'umirjeno/mirno' je pesem portoriškega raperja Daddy Yankee, ki je nastala v sodelovanju z kanadskim raperjem Snow, ki je tudi avtor originalne pesmi iz pričetka 90-tih. Pesem Con Calma je izdana januarja letos, in jo opisujejo kot reggaeton / dancehall pesem, z besedilom, ki govori o ženski, katera dobro obvlada in uporablja svoj šarm in atribute. Sredi marca se je sicer Daddy Yankee odločil, da bi poslušalce vseeno presenetil in razmišljal o obliki remix-a, a ni želel vključiti nekega predvidljivega gosta iz urbane kulture. Ni dolgo iskal in že naslednji dan je iz Miamija poletel proti Los Angelesu, in v eni noči posnel vokale za remix s Katy Perry. Remix, ki bo še nekaj časa aktualen na radijskih postajah, je izdan aprila. Komercialno je pesem zelo uspešna in se je povzpela na vrhove lestvic v mnogih državah. Ramón Luis Ayala Rodríguez, ki ga sicer poznamo pod imenom Daddy Yankee, ni le raper, temveč tudi pisec pesmi, igralec in producent, ki je bistveno bolj uspešen in znan kot se zdi nam v Evropi. Prav Daddy Yankee je umetnik, ki je zaslužen za uvedbo izraza Reggaeton, ki opisuje glasbeni stil, ki prihaja iz Puerto Rica. Izraz je skoval leta 94 in zaradi svojega vpliva je poimenovan tudi za ''kralja Reggaetón glasbe'' tako med oboževalci, kot med kritiki. Do leta 2017 je prejel že 82 različnih nagrad. Ayala je dejansko želel postati profesionalni baseball igralec, a ga je zadel naboj iz slučajno izstreljenega rafala iz puške AK-47 in mu sanje o karieri uničil. Sam nesrečo dobro sprejema in je zanjo zahvalen, saj mu je omogočila resno udejstvovanje v glasbi, kar se je izkazalo za dobro stvar zanj. Leta 2004 je Daddy Yankee izdal velik mednarodni hit "Gasolina", kateri je zaslužen, da je predstavil Reggaeton mednarodni publiki ter žanru omogočil, da je postal svetovni fenomen. Od takrat je prodal preko 20 milijonov albumov, album Barrio Fino pa se je vpisal v zgodovino kot najbolje prodajan latino album prve dekade 21. stoletja. Uspešno zgodbo je leta 2017 nadaljeval s hitom "Despacito", kateri je postal prva španska pesem, ki je zasedla vrh Billboard Hot 100 lestvice po pesmi "Macarena" iz leta 96. Pesem je postala mednarodni hit in zabeležila svoj bilijonti ogled na YouTube 20tega aprila 2017, s čimer je postala najbolj gledana pesem v zgodovini tega portala. Posvetimo se torej še novem hitu, Con Calma, in njegovem izvoru, saj je očitna priredba. Zgrajen je na temeljih pesmi "Informer" iz leta 92, katero sta sproducirala kandski raper Snow in MC Shan, izdana je pa na Snow-ovem debutantskem albumu 12 Inches of Snow. Pesem je bila globalni hit, ki je vrh lestvice Billboard Hot 100 zasedal kar sedem zaporednih tednov. Producent pesmi je MC Shan, ki prispeva tudi verz v pesmi. Snow je odraščal v kulturno zelo pisanem okolišu in je na podlagi vseh vplivov v njem pričel ustvarjati stil, v katerem je zajemal dancehall, reggae, rock in pop glasbo ter tako ustvaril zelo distinktiven stil. Leta 88 ga je na zabavi, kjer je DJ-al, opazil Jamajški DJ Marvin Prince in kmalu sta postala prijatelja in sodelavca. Prav Prince ga je predstavil producentu in rap zvezdi M.C. Shan-u, ki mu je nato uredil pogodbo z založbo in pomagal pri produkciji albuma 12 Inches of Snow. Pesem Informer je izdana prav v času, ko je Snow prišel iz zapora, kjer je služil kazen za domnevni poskus umora. Pesem o tem tudi govori, in sicer, kako je prišlo do neupravičene obsodbe, najbolj znana pa je po besedilu "a licky boom boom down" in hitrem repanju, zaradi katerega je besedilo deloma tudi nerazumljivo. "Informer" je v Guinness Book of World Records zapisana kar dvakrat, prvič kot najbolje prodajana reggae pesem v zgodovini ZDA, pa tudi kot najvišje rangirana reggae pesem na lestvicah v zgodovini ZDA. Informer je dejansko njegov edini hit, izgleda pa, da je Snow-u zgolj z eno pesmijo uspelo obogateti kar dvakrat, prvič leta 92, drugič pa letos, torej skoraj 30 let kasneje, ko je Snow star že preko 50 let.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes pod drobnogled postavljamo nov hit pop superzvezde, Katy Perry, Never really over. Čeprav se lahko zdi uporaba besede superzvezda pretirana, je ta na mestu. Perry je s svojimi produkti osvojila že štiri Guinness World Records, prejela pet American Music Awards ter po eno Brit Award in Juno Award. Na Forbes-ovi listi najbolje plačanih žensk v glasbi je na samem vrhu že od leta 2011 in je ena najbolj uspešnih glasbenikov vseh časov, s prodanih preko 18 milijonov albumov in 125 milijonov singlov do tega trenutka. Katy Perry je s petjem pričela v cerkvi kot otrok in iskala kariero v gospel glasbi kot najstnica. Perry je takrat kot Katy Hudson podpisala z Red Hill Records in izdala istoimenski debutantski album leta 2001, ki pa ni bil uspešen. Po tem se je preselila v Los Angeles in se podala v komercialne vode ter pričela delati z producenti Glen Ballard, Dr. Luke in Max Martin ter se preimenovala v Katy Perry. Trenutek preboja v svet slavnih je dočakala leta 2008 in čeprav se je takrat njen dvig v pop nebesa zdel nenaden je plod dela od leta 2001 naprej. Prelomen je bil njen drugi album, One of the Boys, pop rock posnetek, ki je podiral rekorde na krilih pesmi "I Kissed a Girl" ter "Hot n Cold". Zadnja pesem je sprožila tudi nekaj kontroverzije zaradi homoseksualne tematike. Ob tem omenimo, da je leto pred tem izdala že pesem "Ur So Gay", katera je bila všeč tudi Madonni in jo je ta tudi javno oklicala za svojo najljubšo pesem tistega leta. Kar velik odmik od cerkvenih začetkov torej in prav ta pripravljenost biti kontroverzna jo je seveda postavila na radar glasbene scene, a tam je ostala tudi zaradi izjemne prilagodljivosti v spreminjanju svojega pop stila glede na trenutne trende. Njen tretji album, Teenage Dream iz leta 2010, je tako malce pogledal v disco vode, sproduciral hite "California Gurls", "Teenage Dream", "Firework", "E.T." in "Last Friday Night ter se zavihtel na vrh U.S. Billboard lestvice. Naslednji album Prism iz leta 2013 se je prav tako zavihtel na sam vrh z uspehom pesmi "Roar" in "Dark Horse". Zadnji album, izdan leta 2017, Witness, ki sloni na electropop-u, je prav tako zasedel vrh lestvice, a ni bil tako uspešen kot prejšnji. Sledilo je nekaj ne-albumskih singlov, med katerimi je tudi pesem Never really over. Pesem je močno inspirirana s pesmijo "Love You Like That" od Dagny. Verjetno prvič slišite za pevko Dagny. Ta je Dagny Norvoll Sandvik, norveška pevka, ki je pozornost založb pridobila s pesmijo "Backbeat". Akustična verzije te je bila tudi uporabljena v TV seriji Grey's Anatomy v epizodi "True Colors". Dagny je sicer hčer vokalistke Marit Sandvik in jazz glasbenika Oystein Norvoll-a. Kariero je pričela na podlagi velikega dosega in uspeha na Spotify, kar je nanjo opozorilo založbo Universal Music. Rob Stevenson, podpredsednik založbe je o njej in pesmi Backbeat izjavil: "... Backbeat je takoj pritegnila našo pozornost, in po njenem nastopu v New York-u, se je naša celotna založba zaljubila vanjo". Za zdaj Dagny še ni sproducirala veliko uspešnih hitov in priznanje avtorstva na svežem hitu Katy Perry, "Never Really Over", je verjetno njena največja referenca.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Nadaljujemo s svežim pesmimi, ki uporabljajo tuje materiale. Ena pesmi, ki uspešno sempla tuj material in jo bomo še nekaj časa poslušali na radijskih postajah, je pesem Summer girl od HAIM. HAIM je ameriška pop rock skupina iz Los Angelesa, sestavljajo pa jo tri sestre, Este, Danielle in Alana Haim. Na albumih srečamo bolj pop zvoke, medtem ko se na koncertih nagibajo bolj k rock zvokom. Kritiki jih sprejemajo v osnovi s pozitivnimi kritikami, saj ugotavljajo, da jih je zelo težko resnično sovražiti, saj gre za zelo všečno, čeprav malo čudaško skupino. Skupinin zvok je opisan kot "nu-folk sreča R&B 90tih" ali "glasba, ki se sliši, kot da je napisana na dopustu ob obali, kjer so se srečali Stevie Nicks, John Waite in En Vogue". Sestre so odraščale v glasbeni družini in pričele igrati kot del skupine Rockinhaim, ki je igrala priredbe, vodila pa sta jo njihova starša, Moti in Donna. Ustanovile so HAIM leta 2007, a se projekta resno lotile šele leta 2012, ko se je Danielle razvila v uspešno koncertno kitaristko. Prvi produkt skupine, EP Forever, jim je prinesel pogodbo z založbo Polydor Records in pričele so delati na prvem albumu, Days Are Gone, kar na vajah med turnejo. Album je zasedel same vrhove lestvic v več državah, v Veliki Britaniji tudi številko ena. Skupina je z njim osvojila tudi mnoge "best of" nagrade v letu 2013. Drugi album, Something to Tell You, je sledil v juliju 2017. Aprila letos je Danielle preko skupininih socialnih medijev objavila, da delajo na materialih za nov album, ki naj bi bil izdan poleti. Danielle je v vmesnem času močno sodelovala tudi pri produkciji albuma Father of the Bride od Vampire Weekend. Julija so izdale pesem "Summer Girl" katero je inspiriral boj z rakom Danielle-inega partnerja in producenta, Ariel-a Rechtshaid-a. Mešanje popa in rocka, ki je značilno za njihov zvok, je slišno tudi v pesmi Summer Girl, saj pri tem tudi uporabijo sempl iz pesmi, ki je v rock glasbi klasika. Kot so, verjamemo, rock poslušalci že sami ugotovili, gre za uporabo elementov pesmi Walk on the wild side od Lou Reed-a iz leta 1972. To seveda ni prvi primer, da so pop ali hip hop glasbeniki posegli po tej pesmi, semplali so jo v preko 20 primerih, najbolj uspešna uporaba sempla pa je verjetno tista v pesmi Can I kick it? od A tribe called quest. Pesem je tudi veliko krat prirejena, v vsaj 30 primerih. "Walk on the Wild Side" je Lou Reed-ova pesem, ki prihaja iz njegovega drugega solo albuma, Transformer, iz leta 72. Sproducirala sta jo David Bowie in Mick Ronson, izdana pa je bila kot dvojni singl skupaj z drugo zelo uspešno Reed-ovo pesmijo, "Perfect Day". Pesem je bila deležna množičnega predvajanja po radijskih postajah po vsem svetu, čeprav se je v besedilu dotikala tabu tematik kot so trans-seksualci, droge, moška prostitucija in oralni seks. V ZDA je bila zato pesem izdana v okrnjeni obliki, predvsem je odstranjeno besedilo v povezavi z oralnim seksom, medtem ko se je v Veliki Britaniji cenzuri izmaknila fraza "giving head", ki je niso prepoznali. Sicer pa se vsak verz pesmi na eno 'superzvezdo' iz Andy Warhol-ovega New York studia, The Factory. "Holly" je Holly Woodlawn, trans-seksualna igralka, ki je po maltretiranju homofobov pri petnajstih zbežala od doma. "Candy" je Candy Darling, prav tako trans-seksualna igralka, o kateri Lou Reed poje že v "Candy Says". "Little Joe" je Joe Dallesandro, igralec, ki igra v filmu Flesh, iz leta 68, kateri govori o najstniškem nasilju. "Sugar Plum Fairy" je igralec Joe Campbell, ki je igral istoimenski karakter v Warhol-ovem filmu iz leta 65, My Hustler. Termin Hustler se v tem primeru uporablja za preprodajalca drog. "Jackie" je Jackie Curtis, še en Warhol-ov igralec. "Speeding" in "crashing" v besedilu pa se nanašata na droge. Besedilo je bilo za tisti čas prelomno in riskantno, a kot Lou Reed razloži svojo odločitev "Vedno sem si mislil, da bi bilo zabavno ljudem predstaviti karakterje, ki jih niso oziroma jih ne bi želeli spoznati". Mi bomo sedaj še malce prisluhnili slavni Walk on the wild side od Lou Reed-a, izdani pred skoraj 50-timi leti, ki pa so jo pred kratkim za svoj nov hit Summer Girl, semplale HAIM.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Potem, ko smo prejšnji teden pod drobnogled vzeli pesem Season of the Witch od Lane Del Rey, saj je ta priredba, tudi danes nadaljujemo z isto umetnico. Tokrat je na sporedu pesem Doin’ Time, izdana pol leta kasneje kot Season of the Witch, maja letos, in tako lahko te dni obe pesmi zasledimo na radijskih valovih. Kot ste verjetno ugotovili, je tudi Doin’ time priredba. Prihaja s sveže izdanega, petega Del Rey-inega albuma, kontroverzno poimenovanega Norman Fucking Rockwell, aka NFR! Že v prejšnji oddaji smo si ogledali Del Rey-ino pot do trenutne slave in pozicije, tako da se tokrat posvetimo zgolj albumu. V primeru, da vam ime Rockwell ne pove kaj dosti, omenimo, da je Norman slaven ameriški avtor, slikar in ilustrator, znan po upodobitvah malomeščanskih Američanov in političnih figur, katere so postale ene bolj znanih slik dvajsetega stoletja. Rockwell-ove slike so načeloma zelo nežne, zato preseneča dejstvo, da je Lana med njegovo ime dodala kletvico. O tem spregovori v radijskem intervjuju: potem ko je njegovo ime omenila v drugi pesem s tega albuma, “Venice Bitch”, je pričela o njem razmišljati. Zdelo se ji je, da njegovo delo odlično orisuje ameriške sanje njegovega časa in z dodajanjem kletvice njenem imenu lahko spodbudi razmislek o trenutnem stanju stvari. Zdaj, ko je ta skrivnost razrešena, omenimo, da je album definitivno vreden poslušanja, saj so ga izjemno dobro sprejeli tako kritiki kot oboževalci in ga večinoma ocenili z najvišjimi ocenami. Po izračunu Metacritic, kjer se normalizirajo množice ocen glasbenih publikacij, je album v povprečju prejel kar 87 od stotih točk glede na skupno 26 ocen, kar ga naredi za Del Rey-in najbolje ocenjen album. Jenn Pelly od Pitchfork je zapisala da album "postavlja [Del Rey] za eno ameriških najboljših živečih piscev". V članku pri Rolling Stone pa Rob Sheffield piše da "je dolgo pričakovan Norman Fucking Rockwell še boljši in veličastnejši kot so vsi upali, da bo’’ in zaključi z mislijo, da je Del Rey "končno svoj pop naredila za klasiko." Omenimo še, da je je prav pričakovanje pesmi "Doin' Time" bilo tisto, ki je pričakovanja še dodatno stopnjevalo med oboževalci. Pesem pa je, kot rečeno, priredba. Original niti ni tako star, saj prihaja iz leta 97 in tretjega albuma skupine Sublime. Sublime so bili ameriška ska punk skupina iz Long Beach, Kalifornije, ustanovljena leta 88. Zasedba skupine je bila od pričetka do razpada enaka: Bradley Nowell (na vokalih in kitari), Eric Wilson (na basu) in Bud Gaugh (na bobnih). Lou Dog, Nowell-ov dalmatinec je bil skupinina maskota. Nowell je leta 96 umrl zaradi prevelike doze heroina, zaradi česar je skupina tudi razpadla. Leta 97 so na radijske postaje v ZDA posthumno izdane pesmi kot so "What I Got", "Santeria", "Wrong Way"in "Doin' Time". Doin' Time je tudi sama večinska priredba pesmi "Summertime" od George Gershwin-a, prav tako pa močno sempla iz priredbe pesmi "Summertime" v izvedbi jazz flutista Herbie Mann-a. skupina je pesem originalno posnela z besedilom "doin' time and the livin's easy". A da so dobili dovoljenje za uporabo Gershwin-ove pesmi za temelj, so morali besedilo spremeniti v "summertime" namesto "doin' time". A ker je pesem že bila posneta s prvotnim besedilom in je pevec Nowell umrl, je besedilo na novo posneto s strani prijatelja skupine in producenta Michael Happoldt-a. Ta verzija pesmi se pojavi na albumu. Besedilo "And we can do it like this, in the place to be" je semplana iz pesmi Beastie Boys "Slow and Low" iz albuma Licensed to Ill. Pesem dodatno sempla še pesmi "Jump for Jah" od Ini Kamoze, "Buffalo Gals" od Malcolm McLaren ter "Holy Thursday" od David Axelrod-a. Z uspehom njihovega albuma, ki je dosegel petkratno platinasto prodajo in se predvajal na radijskih postajah po vsem svetu, je njihov pečat ostal viden do dan danes. Njihov zvok je prototip obalne/plažne glasbe Kalifornije. Z preko 17 milijonov prodanih izvodov albumov, so Sublime postali eden najbolj uspešnih in pomembnih ska-punk skupin vseh časov in vplivali na množico prihajajočih reggae in ska glasbenikov. Njihovo zvok se je očitno dotaknil tudi Lane Del Rey, saj je za svoj nov in do sedaj najboljši album priredila njihovo pesem Doin’ Time. S poslušanjem originala v izvedbi Sublime se spomnimo na izjemno skupino, ki je zaradi smrti pevca razpadla pred dobrimi 20 leti.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Potem, ko smo nekaj oddaj posvetili okroglim obletnicam nekaterih pomembnejših umetnikov iz glasbene in semplerske scene, se sedaj posvetimo svežim pesmim, ki uporabljajo tuje materiale. Ena pesmi, ki je uspešna sveža priredba, je pesem v ozadju, Season of the Witch od Lane Del Rey, katero bomo v prihodnjih mesecih zagotovo poslušali na radijskih postajah. Pesem je nastala za Guillermo del Torov film Scary Stories to Tell in the Dark in je del originalnega napovednika. Naznanilu tega s strani 'CBS Films' in 'Entertainment One' je naslednjega dne sledila podelitev zvezde del Toru na Hollywood Walk of Fame, predala mu jo pa je prav Lana Del Rey, in tega dne se je pričela tudi promocija pesmi na socialnih medijih. Tri dni kasneje je pesem spuščena v prodajo na digitalnih platformah istočasno pa je izdala še politično obarvano pesem "Looking for America". Ko je govoril o razlogih za izbiro pevke za svoj film, je Toro dejal: '' občudoval sem njeno glasbo že nekaj časa in čutil, da bo izvedla 'Season of the Witch' na način, da bo jo s svojo alkimijo transformirala. Je odlična umetnica in odličen partner v tej avanturi. V čast mi je bilo, da sem jo spoznal.'' Kritiki so bili navdušeni nad povezavo, Mirko Parlevliet iz Vital Thrills je hvalil povezavo med Del Rey-inim zvokom in filmovo 'vintage' estetiko. Savannah Sicurella iz 'Paste' pa je dejala "Del Rey je uspelo ujeti temačen občutek popularne zgodbe Alvin Schwartz, na kateri film sloni." Vse te hvalnice so povezane z imidžem, ki ga je Lana Del Rey skrbno zgradila iz svoje ideje o Južno-kalifornijskem sanjskem svetu, sestavljenim iz žalostnih punc in zlobnih fantov, industrijske melanholije in pristnega glamurja. In za to je bil potreben čas. Na začetku je njen stiliziran noir-pop pričakan z vzdignjenimi obrvmi, uspehu njenega dubutantskega albuma Born to Die iz leta 2012 je sledil neodločen nastop na Saturday Night Live – a Del Rey je kasneje dokazala, da je trši oreh kot njen nežni videz nakazuje. Po uspehu remixa njenega singla "Summertime Sadness," je počasi pridobivala tako popularnost kot tudi spoštovanje in njen drugi album iz leta 2014, Ultraviolence, je prejel dobre kritike ter komercialen uspeh. V tem trenutku je Del Rey že dosegla ideal imidža, k kateremu je stremela: poškodovana hrepeneča pevka, oblikovana v tragično romantično ikono in kmalu so se pojavili tudi posnemovalci njenega sila. Lana Del Rey-ina pot k uspehu je bila dolg, a konstanten vzpon, ki nas pripelje do leta 2019, ko izda pesem Season of the Witch in v istem mesecu tudi peti album NFR oziroma Norman Fucking Rockwell, o katerem več izveste v naslednji oddaji. Sedaj se posvetimo originalni pesmi Season of the Witch, katero je Lana Del Rey priredila za del Torov film. "Season of the Witch" sta napisala Donovan in Shawn Phillips in je bila izdana septembra 66 na Donovanovem albumu Sunshine Superman. Pesem velja za zgoden primer psihedeličnega rocka. Originalno je posneta za Donovan-ovo ameriško izdajo albuma, medtem ko je v Veliki Britaniji novembra 66 izšla verzija pesmi v izvedbi od The Pandamonium. Donovan-ova verzija je v Veliki Britaniji izdana šele junija 67 na kompilaciji od Pye Records z naslovom Sunshine Superman. Četudi ni bila izdana kot singl je postala zelo popularna, celo tako, da jo je Donovan na koncertih igral pogosteje kot ostale hite. Na pesmi igrata Bobby Ray na basu in "Fast" Eddie Hoh na bobnih. Za srhljiv zvok kitare je poskrbel Jimmy Page, ki je takrat bil v veliki Britaniji priznan 'session kitarist'. Pesem so prirejali mnogi umetniki, med drugimi tudi: Julie Driscoll, Luna, Robert Plant, Dr. John in drugi, znana je priredba s strani Al Kooper-ja Stephen Stills-a, saj je njuna verzija množično semplana s strani hip hop umetnikov, tudi na njen pa na bobnih sodeluje "Fast" Eddie Hoh, ki igra tudi pri Donovanovi verziji. No, pesem je prejšnji mesec priredila še Lana Del Rey in poskrbela, da jo bomo v njeni preobleki nekaj časa poslušali na radijskih postajah.
Neveljaven email naslov