Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Kako pohlep kapitalizma v končni obliki uničuje sam sebe in zakaj kapitalizem brez nagobčnika ne more preživeti? O vprašanju družbene neenakosti, ki ga je izpostavil francoski ekonomist Thomas Piketty, bodo razmišljali dr. Vesna Leskošek, Rok Kogej in dr. Jože P. Damijan. Kako bi Piketty rešil kapitalizem?
Jože P. Damijan: "Skupno obnašanje kapitalistov je neracionalno, preveč krvoločno. Ne morete od posameznikov pričakovati, da se bodo tega zavedali."
Kako pohlep kapitalizma uničuje sam sebe in zakaj kapitalizem brez nagobčnika ne more preživeti? Pred kratkim smo dobili tudi slovenski prevod svetovne uspešnice Kapital v 21. stoletju, v katerem je francoski ekonomist Thomas Piketty analiziral problem neenakosti. Med drugim zapiše: “Kolikor vem, ni in še nikoli ni bilo družbe, v kateri bi neenakosti v razporeditvi lastnine kapitala smeli bolj ali manj upravičeno poimenovati nizke – tj. še nikoli ni bilo razporeditve, v kateri bi revnejša polovica družbe imela pomemben delež (denimo petino ali četrtino narodnega premoženja).”
Sociologinja dr. Vesna Leskošek, pravi, da se pri plačah super bogatih ne da več določiti, kje je meja produktivnosti, za katero je nekdo plačan določeno vsoto denarja: “Piketty pravi, da ko nekoga plačate 600 tisoč evrov ali 800 tisoč evrov, ne morete več reči, da je to rezultat njegovega dela. Za to ni normativov. Edini odgovor, zakaj so taki dohodki možni, je zato, ker jih lahko imajo.”
Urednik slovenskega prevoda Rok Kogej izpostavlja, da gre tukaj za razmerja moči: “Pikettyjev izhodiščni problem je nekaj, kar imenujemo ugrabitev demokracije. Tisti, ki imajo dostop do sredstev, ki imajo premoženje in veliko denarja, tisti imajo nesorazmerno večjo politično moč, kot velika večina – torej 99 ali celo 99,9 odstotka, ki te finančne moči nimamo.”
Vesna Leskošek meni, da je Piketty še posebej relevanten za Slovenijo: “Ker opozori na razliko med dohodkovnimi in premoženjskimi neenakostmi. Ko raziskuje to za Evropo, pokaže na to, da celo v bolj egalitarnih državah, kot so skandinavske države, obstaja večji prepad pri premoženju. Pri nas to težko ugotavljamo, ker poznamo samo dohodkovne neenakosti. Podatki za premoženjske neenakosti so zelo skopi, delni, prihajajo samo po kapljah. Piketty pravi, da je tudi drugje po svetu zelo težko meriti premoženje, ker je zelo skrivnostno, ker ljudje in države ščitijo premoženje najbogatejših. Če pogledamo premoženje 100 najbogatejših Slovenk in Slovencev, bomo videli, da so neenakosti dosti večje, kot pri dohodku.”
Nasprotno dr. Jože P. Damijan meni, da Piketty za Slovenijo ni tako aktualen: “Po dohodkovni neenakosti smo dejansko najnižje v Evropi, se pravi neenakosti skorajda ni. Premoženjske ne vidimo, ker o tem nimamo podatkov. Ker pa je naša dediščina v socializmu, kjer smo imeli vsi možnost pridobiti nepremičnine, je tudi premoženjska neenakost relativno majhna. V Nemčiji je delež lastniških stanovanj 30, v Sloveniji okrog 80 odstoten.”
Jože P. Damijan: “Problem kapitalistov je, da imate skupek individualistov, ki zasledujejo svoj lasten profitni motiv, vsak hoče doseči čim večji dobiček. Problem je, da ko se vse zaženejo v eno smer, prostor postane premajhen. Ko lastniki kapitala postanejo preveč pohlepni, se kapitalizem zaleti v zid. S tem, ko se dohodki preveč neenakomerno porazdeljujejo, si uničijo svojo lastno bazo.”
Damijan meni, da od tistih, ki drvijo za kapitalom, ne morete pričakovati, da bodo široko razgledani in poskušali del tega, kar so pridobili, vrniti nazaj: “Če hočejo kapitalisti obdržat svoje premoženje, mora sistem dati uzde oziroma nagobčnik kapitalizmu. Vsak si skuša odrezati čim večji del pogače, ne razmišlja pa o tem, da bo pogače zmanjkalo, ker jemlje hrano drugim.”
Če ne bo prišlo do sprememb, bo pogače torej zmanjkalo. Piketty predlaga rešitev – progresivno obdavčitev bogastva na svetovni ravni.
1262 epizod
Najpomembnejše teme tedna podrobneje analiziramo in preverjamo stališča strokovnjakov ter predstavnikov pristojnih organov. Kako njihove odločitve občutite na svoji koži?
Kako pohlep kapitalizma v končni obliki uničuje sam sebe in zakaj kapitalizem brez nagobčnika ne more preživeti? O vprašanju družbene neenakosti, ki ga je izpostavil francoski ekonomist Thomas Piketty, bodo razmišljali dr. Vesna Leskošek, Rok Kogej in dr. Jože P. Damijan. Kako bi Piketty rešil kapitalizem?
Jože P. Damijan: "Skupno obnašanje kapitalistov je neracionalno, preveč krvoločno. Ne morete od posameznikov pričakovati, da se bodo tega zavedali."
Kako pohlep kapitalizma uničuje sam sebe in zakaj kapitalizem brez nagobčnika ne more preživeti? Pred kratkim smo dobili tudi slovenski prevod svetovne uspešnice Kapital v 21. stoletju, v katerem je francoski ekonomist Thomas Piketty analiziral problem neenakosti. Med drugim zapiše: “Kolikor vem, ni in še nikoli ni bilo družbe, v kateri bi neenakosti v razporeditvi lastnine kapitala smeli bolj ali manj upravičeno poimenovati nizke – tj. še nikoli ni bilo razporeditve, v kateri bi revnejša polovica družbe imela pomemben delež (denimo petino ali četrtino narodnega premoženja).”
Sociologinja dr. Vesna Leskošek, pravi, da se pri plačah super bogatih ne da več določiti, kje je meja produktivnosti, za katero je nekdo plačan določeno vsoto denarja: “Piketty pravi, da ko nekoga plačate 600 tisoč evrov ali 800 tisoč evrov, ne morete več reči, da je to rezultat njegovega dela. Za to ni normativov. Edini odgovor, zakaj so taki dohodki možni, je zato, ker jih lahko imajo.”
Urednik slovenskega prevoda Rok Kogej izpostavlja, da gre tukaj za razmerja moči: “Pikettyjev izhodiščni problem je nekaj, kar imenujemo ugrabitev demokracije. Tisti, ki imajo dostop do sredstev, ki imajo premoženje in veliko denarja, tisti imajo nesorazmerno večjo politično moč, kot velika večina – torej 99 ali celo 99,9 odstotka, ki te finančne moči nimamo.”
Vesna Leskošek meni, da je Piketty še posebej relevanten za Slovenijo: “Ker opozori na razliko med dohodkovnimi in premoženjskimi neenakostmi. Ko raziskuje to za Evropo, pokaže na to, da celo v bolj egalitarnih državah, kot so skandinavske države, obstaja večji prepad pri premoženju. Pri nas to težko ugotavljamo, ker poznamo samo dohodkovne neenakosti. Podatki za premoženjske neenakosti so zelo skopi, delni, prihajajo samo po kapljah. Piketty pravi, da je tudi drugje po svetu zelo težko meriti premoženje, ker je zelo skrivnostno, ker ljudje in države ščitijo premoženje najbogatejših. Če pogledamo premoženje 100 najbogatejših Slovenk in Slovencev, bomo videli, da so neenakosti dosti večje, kot pri dohodku.”
Nasprotno dr. Jože P. Damijan meni, da Piketty za Slovenijo ni tako aktualen: “Po dohodkovni neenakosti smo dejansko najnižje v Evropi, se pravi neenakosti skorajda ni. Premoženjske ne vidimo, ker o tem nimamo podatkov. Ker pa je naša dediščina v socializmu, kjer smo imeli vsi možnost pridobiti nepremičnine, je tudi premoženjska neenakost relativno majhna. V Nemčiji je delež lastniških stanovanj 30, v Sloveniji okrog 80 odstoten.”
Jože P. Damijan: “Problem kapitalistov je, da imate skupek individualistov, ki zasledujejo svoj lasten profitni motiv, vsak hoče doseči čim večji dobiček. Problem je, da ko se vse zaženejo v eno smer, prostor postane premajhen. Ko lastniki kapitala postanejo preveč pohlepni, se kapitalizem zaleti v zid. S tem, ko se dohodki preveč neenakomerno porazdeljujejo, si uničijo svojo lastno bazo.”
Damijan meni, da od tistih, ki drvijo za kapitalom, ne morete pričakovati, da bodo široko razgledani in poskušali del tega, kar so pridobili, vrniti nazaj: “Če hočejo kapitalisti obdržat svoje premoženje, mora sistem dati uzde oziroma nagobčnik kapitalizmu. Vsak si skuša odrezati čim večji del pogače, ne razmišlja pa o tem, da bo pogače zmanjkalo, ker jemlje hrano drugim.”
Če ne bo prišlo do sprememb, bo pogače torej zmanjkalo. Piketty predlaga rešitev – progresivno obdavčitev bogastva na svetovni ravni.
Evropska unija je uvedla nove sankcije proti Iranu zaradi nasilnega zatiranja protestov, ki so septembra lani izbruhnili po smrti Mahse Amini, ki jo je t. i. moralna policija aretirala zaradi nepravilnega nošenja naglavne rute, v zaporu pa je zaradi posledic brutalnega nasilja izgubila življenje. Evropska unija je sankcije uvedla proti 196 posameznikom in 33 pravnim osebam, med drugim proti moralni policiji, načelnikom revolucionarne garde in državnim medijem.
Kakšne so razmere na področju tiskanih medijev v tujini? Na kakšen način lahko tisku pomagajo države? Oziroma ali sploh imajo interes?
Da so urgentni centri pri nas prezasedeni, ni nikakršna skrivnost. Konec lanskega leta smo lahko tudi brali, da so nekateri posamezniki na obravnavo tam čakali tudi do 36 ur. Urgenca je eno najzahtevnejših delovišč, negovalnega kadra primanjkuje, pogoste so bolniške odsotnosti, tudi odpovedi, dejansko “štukajo” s študenti, pravi predstojnik jeseniške urgence dr. Robert Carotta. Dolge čakalne vrste pa niso odvisne le od zdravstvenega osebja, temveč tudi od pacientov, takšnih, ki na urgenco prihajajo tudi zaradi neurgentnih stanj, kar tretjina vseh pacientov, ki prihajajo na urgenco Jesenice, je takšnih. V času pred svetovnim prvenstvom v nordijskem smučanju v Planici tako preverjamo stanje tam najbližje urgence, sprašujemo se, zakaj se že vrsto let kopičijo težave urgenc, kakšne so rešitve ter kje zdravstveni delavci črpajo motivacijo za delo.
Pri razpravah o zdravem prehranjevanju se prepogosto osredotočamo predvsem na to, ali kdo uživa meso ali ne. Toda tako mesno kot brezmesno prehranjevanje je lahko zdravo ali nezdravo. V Sloveniji ob prevelikih količinah mesa pojemo bistveno premalo sadja in zelenjave. Kakšne so sodobne prehranske smernice in zakaj je tudi pri tem, kaj jemo, pomembna zmernost, se pogovarjamo z raziskovalko prehrane z Inštituta za nutricionistiko dr. Živo Lavriša.
V zgodovini je meso veljalo za prestiž. Reveži ga niso uživali veliko, plemstvo pa ga je jedlo v neverjetnih količinah. Danes je dostopno vsem, še posebno poceni meso slabše kakovosti iz tujine. V prihodnosti bodo arheologi našo dobo poznali predvsem po velikanskih količinah plastike in piščančjih kosteh. Trgovci na veliko oglašujejo poceni meso, po drugi strani pa tržno nišo sestavljajo tudi veganski zrezki z okusom po govedini. Kakšni so zgodovinski, sociološki in etični vidiki tega, kar jemo?
Zaradi visokih stroškov tiskanja in distribucije, usihanja prihodkov od oglaševanja, pa tudi zaradi spremenjenih bralnih navad tiskani mediji preživljajo težke čase, saj prodaja naklad pada, naročnikov je vsako leto manj, zaposlenim pa grozijo z odpuščanji. Kakšna prihodnost čaka časopise in revije, ki še vedno dosežejo velik del slovenske populacije in so pomemben temelj demokratične družbe?
V Sloveniji smo trenutno priča burni in nezdravo polarizirani razpravi o količini mesa, ki se znajde na našem jedilniku. Namesto prilivanja olja na ogenj, ki se razplamteva okoli usode mesne industrije, je treba na stanje pogledati s širše perspektive, opozarjajo sogovorniki. Naše prehranske navade so v marsikakšnem oziru kritične, a to ne pomeni, da moramo meso povsem sklestiti z naših jedilnikov in niti ne da moramo domačo živinorejo postaviti na zatožno klop. Nujen pa je premislek o tem, kaj prispevamo v okolje in za naše zdravje, ko se prehranjujemo na način, kot se? V prvem delu posebne serije o naši prehrani se tega vprašanja z globalne perspektive s tremi sogovorniki loteva Maja Ratej.
Droni v moderno vojskovanje prinašajo novo dimenzijo in spreminjajo komuniciranje, organizacijo enot in načine napadanja. Ruski napad na Ukrajino ponuja priložnost za vpogled v sedanjost in prihodnost vojskovanja z droni - njihovo učinkovitost, pomanjkljivosti, vključevanje v delovanje enot in načine branjenja pred napadi letalnikov brez posadke. A kaj bo prinesel hiter razvoj tehnologije? Scenarij, v katerem na stotine usklajenih dronov napade tarčo in v katerem o življenju in smrti odloča le umetna inteligenca brez človeškega nadzora, ni več nemogoč in odpira mnoga etična in pravna vprašanja.
Potem ko so države sveta pred skoraj osmimi leti pristopile k podpisu Pariškega podnebnega sporazuma, danes ugotavljamo, da smo daleč od takratnih obljub.
V Škofji Loki že leta pripravljajo projekt protipoplavne ureditve, ki pa mu del lokalnega prebivalstva in civilne družbe ostro nasprotuje. Tako številni strokovnjaki kot laiki nasprotujejo obsežnemu betoniranju in utesnjevanju reke ter poudarjajo pomen ohranjanja rek in sonaravnega urejanja v namen poplavne varnosti. Kakšne so rešitve?
Decembra lani je Iniciativa Glas ljudstva začela kampanjo Ustavimo rušenje javnega zdravstva pri kateri opozarjajo, da v Sloveniji prebivalcem ni več zagotovljena ustavna pravica do zdravstvenega varstva, saj je brez izbranega osebnega zdravnika že več kot 130 tisoč ljudi. Dostop do osebnega zdravnika vsem pacientom je tudi ena od zahtev iniciative, ki je zaradi čedalje slabše dostopnosti zdravstvenih storitev, tudi po epidemiji covida-19, pripravila stavko pacientov.
Napovedovati, kako se bodo razpletli dogodki in v katero smer bodo šle nekatere aktualne teme, je bilo vedno nehvaležno delo za analitike ter strokovnjake. V zadnjih letih se je to izkazalo celo za nemogoče. Napovedi za leto 2020, ko se je svet soočil s pandemijo kovida, so v celoti zgrešile, tudi vojne v Ukrajini si ni skoraj nihče upal napovedati. Ampak, čeprav se ne igramo Nostradamusa, poskušajmo vsaj približno pogledati, kaj čaka Svet v letu 2023.
Bivanje na podeželju, v miru, blizu narave in po možnosti v lastni nepremičnini, je za marsikoga romantična ideja. Poleg številnih nedvomnih prednosti pa prinaša tudi nekatere družbene zakonitosti. Včasih tudi take, ki v imenu tradicionalnosti močno vplivajo tudi na v enakovrednost med spoloma. Kdo tam odloča, kdo prevzema nase več bremena in katerim opravilom nameni več časa? Kakšna je socialna varnost, kdo odloča in kdo deduje? Pred nedavnim objavljena študija o enakosti spolov na podeželju je poleg dobrega vpogleda v stanje enakosti spolov opomnila tudi na to, da na majhnem ozemlju lahko živimo na zelo različnih svetovih.
Za nami je super volilno leto 2022 – dobili smo novo vlado Roberta Goloba, prvo predsednico republike Natašo Pirc Musar, nove ponekod nove stare županje, župane in svetnike, nov državni svet ter se na referendumih odločili, naj se vlada oblikuje, kot si želi, naj se konča uničevanje RTV Slovenija in preloži uresničevanje dolgotrajne oskrbe. Kljub super volilnemu letu, ki je v politični in družbeni prostor vnašal na eni strani polno obljub na drugi pa nenehen konflikt, težave trenutka, ki ga živimo, niso čudežno izginile. Krajši pregled leta je pripravila Nataša Mulec.
Promocija duševnega zdravja in preventiva duševnih motenj sta iztočnici tudi za tretjo iz serije oddaj Na podstrešju. Osebe, opremljene z znanjem o duševnem zdravju preventivno krepijo svojo duševno kondicijo in če se znajdejo v težavah, jih zaznajo in ukrepajo. Na Valu 202 obnavljamo abecedo duševnega zdravja s strokovno pomočjo psihiatrinje prof. dr. Mojce Zvezdane Dernovšek.
Stavke v trgovinah ne bo, kljub temu pa prodajalke in prodajalci izgorevajo, obolevajo, premalo jih je in se iz meseca v mesec borijo za preživetje. Pred prazniki je še posebej naporno. Prav je, da se zavedamo svojih pravic kot potrošniki in ja, kupec bi moral biti kralj. Gorazd Rečnik, ki pripravil oddajo, pa dodaja, da so prave kraljice dejansko trgovke, še posebej tiste, ki se borijo za svoje pravice.
V skrbi za duševno zdravje se bomo tri decembrske torke opoldne zadržali Na podstrešju. V drugi iz serije oddaj se bomo posvetili čustvenim odzivom otrok in mladostnikov. Za razvoj zdrave duševnosti in za dobro čustveno opremljenost sta namreč ključna zdravo čustvovanje ter izražanje vseh čustvenih stanj. Kako prepoznavati in uravnavati jezo in agresijo, ki sta v naši družbi najmanj zaželeni? Gost oddaje je klinični psiholog dr. Tristan Rigler.
Na Kitajskem so dekativirali mobilno aplikacijo, ki je sledila gibanju ljudi zaradi pandemije covida 19. Tako rekoč na vseh področjih pospešeno odpravljajo politiko ničelne tolerance do covida 19. Kaj vse to pomeni za kitajsko družbo, ki ji že 10 let vlada predsednik Ši Džinping? So bili nedavni protesti res ključni dejavnik za kitajsko odpiranje? Kakšno naslednje leto lahko pričakuje Kitajska? Na Kitajsko smo poklicali Petra Zupanca, ki na Kitajskem živi več kot 10 let in je tam doživel celotno kovidno obdobje. Dogajanje pa v kontekst postavlja novinar zunanjepolitične redakcije TV Slovenija Aleš Malerič.
V skrbi za duševno zdravje se bomo tri decembrske torke opoldne zadržali Na podstrešju. V prvi iz serije oddaj preverjamo, kako krepiti in ohranjati duševno kondicijo ter ali so čuječnost in meditativne prakse, ki so se razmahnile v zadnjem času, učinkovite za vsakogar? S strokovno pomočjo psihologinje dr. Vite Poštuvan, katere raziskovalno in terapevtsko delo je osredinjeno na preučevanje in preprečevanje samomorilnega vedenja, tudi o prepoznavanju najhujših duševnih stisk in o pomoči osebam, ki ne najdejo poti iz brezupa. Danila Hradil Kuplen
Neveljaven email naslov