Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo.
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo
Med epidemijo doživljamo številne, za posameznika tudi zelo neprijetne omejitve. Je pa po stari modrosti v vsakem slabem tudi nekaj dobrega. Taka je recimo omejena, če že ne skoraj prepovedana sklenitev zakonskih zvez. Po začasnem epidemiološkem ukrepu je treba za sklenitev zakonske zveze dobiti dovoljenje pristojnega ministrstva. In na nesrečo je to ministrstvo, ki je odgovorno tako za družino, kot za socialo, kot za delo in kot za enake možnosti. Torej; minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če ste res prepričani, da se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo. Omejitve za sklenitev zveze pred matičarjem so radikalne, nanašajo pa se na število svatov in na priče – izmed vseh kategorij, ki jih morate izpolniti pred oltarjem, pa je najbolj zabavna tista, ki omenja nujnost poroke.
V javnosti se je razvila živahna razprava o tem ukrepu in glavni so nasprotniki omejitev, ki po navadi brijejo norce iz vlade; ampak kot je navada, so to počeli brez pravih podatkov in kar počez. Naša naloga je torej, da ukrep natančno analiziramo in ga razložimo tudi tisti javnosti, ki nima dostopa do Twitterja.
Najprej naj se strinjamo s tistimi, ki zabavljajo čez to, da je ukrep prišel pod ministra za delo. Se strinjamo, da je resor neposrečen … Bolj modro bi bilo, da bi sklenitve zakonske zveze odobravalo obrambno ministrstvo, če ne Tonin, pa vsaj ministrstvo za zdravje. Obe bi bili smiselni, če bi sledili popularnima krilaticama, da je "zakon borba" in pa opazki, ko ženin prijateljem napove poroko: "Kaj si bolan?!"
Če pa je dovoljenje za sklenitev zakonske zveze že pristalo na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, pa je tudi povsem upravičeno. Vsak zakon ima svojo komponento v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja z družino; in žal imajo nekateri zakoni svoj odmev tudi v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja s socialnimi zadevami. Še največ pa ima povprečen slovenski zakon opraviti s pisarnami, ki se na ministrstvu ukvarjajo z delom. Ni malo zakoncev, še več pa je takšnih zakonskih terapevtov, ki trdijo, da je za zakon treba ves čas delati. Če za zakon delaš, pa avtomatično spadaš pod ministrstvo za delo! Pa ne le to … "Odnos je treba graditi," pravijo nasveti v pogrošnih časopisih, na televizijskih programih in v metru tovrstne literature slovenskih javnih knjižnic; in kam sodi "graditev", če ne na ministrstvo za delo? Mogoče bi bilo graditev zakona sicer vključiti tudi pod ministrstvo za gospodarstvo, a čim je odnos med moškim in žensko okarakteriziran kot gospodarska dejavnost, obstaja možnost, da se vanj vključi ministrstvo za notranje zadeve.
Torej; odkar imamo sklenitev zakonske zveze na ministrstvu za delo, se veliko lažje pojasnijo tudi nekatere stranpoti zakonskega življenja. Vemo, kako boleča je lahko razveza zakona. In ta stigma, ki se ji reče ločitev, je grozeča le, dokler se jo obravnava znotraj ministrstva za družino – ali bog ne daj ministrstva za socialne zadeve ... Čim pa razveza zakona preide na ministrstvo za delo, dobi takoj drugačen predznak …
Stranki v postopku nenadoma nista več "ločenca", temveč povsem sprejemljivo "brezposelna"!
In če smo že pri tem; ker je statistično gledano razvez zakona skoraj tri tisoč, se pravi, da se loči skoraj vsak drugi poročeni par, bi veljalo določiti epidemiološki protokol tudi za razveze; saj gre prav tako za zelo pogost dogodek. Na srečo pa je narava razveze zakona takšna, da gre za epidemiološko povsem varen postopek ... Stranke upoštevajo strogo socialno distanco, skoraj nikoli se razveze ne udeležijo več kot štirje ljudje; po razvezi pa tudi niso v navadi večja praznovanja.
In kot je bilo veliko smeha, ko so odgovorni zapisali, da so dovoljene le nujne poroke, bi po drugi strani morali oznako "nujno" jemati smrtno resno, ko gre za ločitve.
Še to; eden bivših pravosodnih ministrov je malo podražil sedanjega notranjega ministra, kako da je videti nujna poroka. In minister si je privoščil majhen lapsus; ker pač noben od njegovih svetovalcev – tako Kangler kot Mahnič – ni izurjen v lekturi, še manj v slovenščini, je pojasnil, da se oznaka nujno nanaša na trenutke, ko je sklenitev zakonske zveze potrebna, da ne bi katera od konservativnih slovenskih babic čudno pogledala, ko bi se rodil nedonošenček. Pri čemer je minister seveda zamenjal izraza "nedonošenček" in "izvenzakonski otrok" … Kar žal ni največji lapsus Hojsovega ministrovanja …
Če smemo dodati: kako pa bo ta – sklepamo, konservativni par – pojasnil konservativni babici, da je povsem liberalno spočel potencialnega pankrta že pred poročno nočjo? Hočemo reči; tudi konservativne babice, oziroma sploh konservativne babice, znajo še kako dobro odšteti devetmesečno nosečnost od šestih mesecev nujnega zakona …
Je pa res, da bi minister za delo moral izdajati dovoljenja za sklenitev zakonske zveze pod oznako nujno za tiste konservativne pare, ki so se znašli zaprti v svojih stanovanjcih, konservativnost pa jim onemogoča, da bi se posvetili katerikoli drugi zabavi, razen gledanju televizije, pletenju, branju in molitvi.
750 epizod
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo.
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo
Med epidemijo doživljamo številne, za posameznika tudi zelo neprijetne omejitve. Je pa po stari modrosti v vsakem slabem tudi nekaj dobrega. Taka je recimo omejena, če že ne skoraj prepovedana sklenitev zakonskih zvez. Po začasnem epidemiološkem ukrepu je treba za sklenitev zakonske zveze dobiti dovoljenje pristojnega ministrstva. In na nesrečo je to ministrstvo, ki je odgovorno tako za družino, kot za socialo, kot za delo in kot za enake možnosti. Torej; minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če ste res prepričani, da se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo. Omejitve za sklenitev zveze pred matičarjem so radikalne, nanašajo pa se na število svatov in na priče – izmed vseh kategorij, ki jih morate izpolniti pred oltarjem, pa je najbolj zabavna tista, ki omenja nujnost poroke.
V javnosti se je razvila živahna razprava o tem ukrepu in glavni so nasprotniki omejitev, ki po navadi brijejo norce iz vlade; ampak kot je navada, so to počeli brez pravih podatkov in kar počez. Naša naloga je torej, da ukrep natančno analiziramo in ga razložimo tudi tisti javnosti, ki nima dostopa do Twitterja.
Najprej naj se strinjamo s tistimi, ki zabavljajo čez to, da je ukrep prišel pod ministra za delo. Se strinjamo, da je resor neposrečen … Bolj modro bi bilo, da bi sklenitve zakonske zveze odobravalo obrambno ministrstvo, če ne Tonin, pa vsaj ministrstvo za zdravje. Obe bi bili smiselni, če bi sledili popularnima krilaticama, da je "zakon borba" in pa opazki, ko ženin prijateljem napove poroko: "Kaj si bolan?!"
Če pa je dovoljenje za sklenitev zakonske zveze že pristalo na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, pa je tudi povsem upravičeno. Vsak zakon ima svojo komponento v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja z družino; in žal imajo nekateri zakoni svoj odmev tudi v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja s socialnimi zadevami. Še največ pa ima povprečen slovenski zakon opraviti s pisarnami, ki se na ministrstvu ukvarjajo z delom. Ni malo zakoncev, še več pa je takšnih zakonskih terapevtov, ki trdijo, da je za zakon treba ves čas delati. Če za zakon delaš, pa avtomatično spadaš pod ministrstvo za delo! Pa ne le to … "Odnos je treba graditi," pravijo nasveti v pogrošnih časopisih, na televizijskih programih in v metru tovrstne literature slovenskih javnih knjižnic; in kam sodi "graditev", če ne na ministrstvo za delo? Mogoče bi bilo graditev zakona sicer vključiti tudi pod ministrstvo za gospodarstvo, a čim je odnos med moškim in žensko okarakteriziran kot gospodarska dejavnost, obstaja možnost, da se vanj vključi ministrstvo za notranje zadeve.
Torej; odkar imamo sklenitev zakonske zveze na ministrstvu za delo, se veliko lažje pojasnijo tudi nekatere stranpoti zakonskega življenja. Vemo, kako boleča je lahko razveza zakona. In ta stigma, ki se ji reče ločitev, je grozeča le, dokler se jo obravnava znotraj ministrstva za družino – ali bog ne daj ministrstva za socialne zadeve ... Čim pa razveza zakona preide na ministrstvo za delo, dobi takoj drugačen predznak …
Stranki v postopku nenadoma nista več "ločenca", temveč povsem sprejemljivo "brezposelna"!
In če smo že pri tem; ker je statistično gledano razvez zakona skoraj tri tisoč, se pravi, da se loči skoraj vsak drugi poročeni par, bi veljalo določiti epidemiološki protokol tudi za razveze; saj gre prav tako za zelo pogost dogodek. Na srečo pa je narava razveze zakona takšna, da gre za epidemiološko povsem varen postopek ... Stranke upoštevajo strogo socialno distanco, skoraj nikoli se razveze ne udeležijo več kot štirje ljudje; po razvezi pa tudi niso v navadi večja praznovanja.
In kot je bilo veliko smeha, ko so odgovorni zapisali, da so dovoljene le nujne poroke, bi po drugi strani morali oznako "nujno" jemati smrtno resno, ko gre za ločitve.
Še to; eden bivših pravosodnih ministrov je malo podražil sedanjega notranjega ministra, kako da je videti nujna poroka. In minister si je privoščil majhen lapsus; ker pač noben od njegovih svetovalcev – tako Kangler kot Mahnič – ni izurjen v lekturi, še manj v slovenščini, je pojasnil, da se oznaka nujno nanaša na trenutke, ko je sklenitev zakonske zveze potrebna, da ne bi katera od konservativnih slovenskih babic čudno pogledala, ko bi se rodil nedonošenček. Pri čemer je minister seveda zamenjal izraza "nedonošenček" in "izvenzakonski otrok" … Kar žal ni največji lapsus Hojsovega ministrovanja …
Če smemo dodati: kako pa bo ta – sklepamo, konservativni par – pojasnil konservativni babici, da je povsem liberalno spočel potencialnega pankrta že pred poročno nočjo? Hočemo reči; tudi konservativne babice, oziroma sploh konservativne babice, znajo še kako dobro odšteti devetmesečno nosečnost od šestih mesecev nujnega zakona …
Je pa res, da bi minister za delo moral izdajati dovoljenja za sklenitev zakonske zveze pod oznako nujno za tiste konservativne pare, ki so se znašli zaprti v svojih stanovanjcih, konservativnost pa jim onemogoča, da bi se posvetili katerikoli drugi zabavi, razen gledanju televizije, pletenju, branju in molitvi.
Težava, s katero se spopade uporabnik medijskih vsebin okoli prvega aprila, je, kako prepoznati, katera izmed novic je prvoaprilska šala. Včasih je bilo preprosto. Danes je zadeva veliko težja. Vse, kar objavijo mediji kot prvoaprilsko šalo, je v tem ponorelem svetu tudi mogoče in verjetno.
Ker ne-govor našega predsednika vlade v evropskem parlamentu kar noče z jedilnika, si je vsa šarada zaslužila našo analizo. Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Ponovno smo padli na realna tla, kjer je naš dvomilijonski kibuc sicer čudovito lep, a hkrati čudovito nepomemben. In ponovno je naša mednarodna pozicija v rokah, nogah in mišicah naših športnikov. Razen če …?
Kot da svet nima že dovolj problemov, se približuje še maturantska parada. Simbol za skladovnico težav in frustracij se bliža s hitrostjo koledarja; ob tem da je, najbrž zaradi globalnega segrevanja, letošnji paradni prepir prišel občutno prej kot po navadi.
O zastavo-vstopnici in nekaj zanimivih razpravah, ki jih takšna praksa prinaša oziroma vzpodbuja.
"Kamor vsi, tja tudi mi!" V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira. A iskali je ne bomo prozaično, kot to počnejo običajni mediji, temveč s slogom in dostojanstvom. Kajti do danes je že očitno, da ne gre samo za maketo; za izdelek iz kovine, lesa, nekaj žic in tekočih kristalov, temveč gre za mogočen simbol. Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Slovenijo je pretresel dogodek, ko je poslanec v trgovini izmaknil sendvič. In nato na parlamentarnem zasedanju povedal, da ga je. Kolikor ste se o dogodku že podučili, koliko ogorčenih komentarjev ste prebrali, koliko ogorčenih komentarjev ste napisali, koliko ogorčenih kavic ste ob dogodku posrkali – resne in temeljite analize dogodka pa še niste slišali. Na vašo srečo sta tu Val 202 in naša skromna oddaja.
Domoljuben kronist ima zadnje dni veliko dela. Slovenski športni, še posebej smučarski uspehi si sledijo eden drugemu in med spremljanjem tekem ostane za poglobljene analize le malo časa. Pa je kaj videti; najprej je tu velika sprememba v novinarskem dojemanju instituta smučarskega uspeha. »Brez solz sreče se mi ne vračaj,« grmijo uredniški bogovi in potem so reporterji razpeti med orgazmom in nerodnostjo, ko se šampioni prepustijo čustvom.. Danes zbanalizirano novinarstvo poskuša na prav banalen način, skozi banalna vprašanja, čustveni odziv celo sprovocirati ... Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je preprosto ne smete preslišati.
Težki časi za mesojede. Kot zombiji hodimo po deželi in strmimo v tla, da ja ne vidimo mesa v mesarijah in mesa na policah trgovin. Naše meso je pokvarjeno. Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je preprosto ne smete preslišati.
Če je kultura redko stičišče slovenskega univerzuma, potem razmere na ministrstvu za kulturo žal odslikavajo razmere v slovenski družbi kot celoti, je v glosi zapisal Marko Radmilovič.
Ko je eden vodilnih slovenskih kovačev šal prepisal celotno komedijo italijanskega kolega in jo prodal kot svojo, je sprožil plaz dogodkov, na katere se je končno prisiljena odzvati tudi naša skromna oddaja. In da se ne podamo na Slovenskem običajno tuljenje z volkovi, potrebujemo moč analize. Tako po vrsti kot so hiše v Trsti, kjer se je Boris Kobal tudi rodil.
V slogu najboljših raziskovalnih oddaj slovenskega medijskega prostora smo poslali novinarja v središče dogajanja, da preveri, čemu letošnjo zimo v Avstriji ljudje umirajo pod snegom. Piše: Marko Radmilovič
Čas je za prvo letošnjo, brez dvoma škodoželjno, najverjetneje celo napačno analizo. Piše Marko Radmilovič.
Marko Radmilovič tokrat o še eni božično-novoletni temi, vredni globlje obdelave, o odpovedanem koncertu v Mariboru
Če razumni natančno pomislimo, je odsevni jopič, ki skrbi, da je posameznik kar najbolj opazen, tudi na simbolni ravni izjemno primeren za gibanje, ki opozarja zlasti na previsoke življenjske stroške, na previsoke cene goriv, na previsoke davke, v drugi vrsti pa na prepad med političnimi elitami in ljudmi, na ekonomsko, socialno in politično neprivilegiranost. Piše: Marko Radmilovič
Nadaljujemo z veselimi decembrskimi temami. Današnja tema je obdarovanje. Natančneje, obdarovanje naših vojakov.
Namesto analize pritlehnosti, packarij in vseh vrst umazanij se bomo v preostalih oddajah do zamenjave koledarja ukvarjali izključno z božično-novoletnimi temami in tako poskušali v temne popoldneve dostaviti nekaj dodatne svetlobe. Piše: Marko Radmilovič
Danes pa poglobljeno, ker se bliža december, ko težke teme za trideset dni odrinemo stran. Premier je pozval državna podjetja oziroma tista, v katerih ima država lastniški delež, naj premislijo o oglaševanju v medijih, ki tolerirajo ali celo vzpodbujajo sovražni govor. In ob sovražnem govoru tolerirajo ali celo ustvarjajo lažne novice. Piše: Marko Radmilovič
Današnja zgodba je napeta in nas vodi skozi številne nepričakovane zaplete do samega bistva demokracije. Začne pa se, kako nepričakovano, na radijskih postajah, kjer vrtijo največje hite
Danes pa nekaj o ministrih. Kot nekoč priljubljena tema satirikov, komikov in karikaturistov se ministri počasi umikajo v medijsko pozabo. Kar ne čudi.
Neveljaven email naslov