Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo.
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo
Med epidemijo doživljamo številne, za posameznika tudi zelo neprijetne omejitve. Je pa po stari modrosti v vsakem slabem tudi nekaj dobrega. Taka je recimo omejena, če že ne skoraj prepovedana sklenitev zakonskih zvez. Po začasnem epidemiološkem ukrepu je treba za sklenitev zakonske zveze dobiti dovoljenje pristojnega ministrstva. In na nesrečo je to ministrstvo, ki je odgovorno tako za družino, kot za socialo, kot za delo in kot za enake možnosti. Torej; minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če ste res prepričani, da se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo. Omejitve za sklenitev zveze pred matičarjem so radikalne, nanašajo pa se na število svatov in na priče – izmed vseh kategorij, ki jih morate izpolniti pred oltarjem, pa je najbolj zabavna tista, ki omenja nujnost poroke.
V javnosti se je razvila živahna razprava o tem ukrepu in glavni so nasprotniki omejitev, ki po navadi brijejo norce iz vlade; ampak kot je navada, so to počeli brez pravih podatkov in kar počez. Naša naloga je torej, da ukrep natančno analiziramo in ga razložimo tudi tisti javnosti, ki nima dostopa do Twitterja.
Najprej naj se strinjamo s tistimi, ki zabavljajo čez to, da je ukrep prišel pod ministra za delo. Se strinjamo, da je resor neposrečen … Bolj modro bi bilo, da bi sklenitve zakonske zveze odobravalo obrambno ministrstvo, če ne Tonin, pa vsaj ministrstvo za zdravje. Obe bi bili smiselni, če bi sledili popularnima krilaticama, da je "zakon borba" in pa opazki, ko ženin prijateljem napove poroko: "Kaj si bolan?!"
Če pa je dovoljenje za sklenitev zakonske zveze že pristalo na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, pa je tudi povsem upravičeno. Vsak zakon ima svojo komponento v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja z družino; in žal imajo nekateri zakoni svoj odmev tudi v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja s socialnimi zadevami. Še največ pa ima povprečen slovenski zakon opraviti s pisarnami, ki se na ministrstvu ukvarjajo z delom. Ni malo zakoncev, še več pa je takšnih zakonskih terapevtov, ki trdijo, da je za zakon treba ves čas delati. Če za zakon delaš, pa avtomatično spadaš pod ministrstvo za delo! Pa ne le to … "Odnos je treba graditi," pravijo nasveti v pogrošnih časopisih, na televizijskih programih in v metru tovrstne literature slovenskih javnih knjižnic; in kam sodi "graditev", če ne na ministrstvo za delo? Mogoče bi bilo graditev zakona sicer vključiti tudi pod ministrstvo za gospodarstvo, a čim je odnos med moškim in žensko okarakteriziran kot gospodarska dejavnost, obstaja možnost, da se vanj vključi ministrstvo za notranje zadeve.
Torej; odkar imamo sklenitev zakonske zveze na ministrstvu za delo, se veliko lažje pojasnijo tudi nekatere stranpoti zakonskega življenja. Vemo, kako boleča je lahko razveza zakona. In ta stigma, ki se ji reče ločitev, je grozeča le, dokler se jo obravnava znotraj ministrstva za družino – ali bog ne daj ministrstva za socialne zadeve ... Čim pa razveza zakona preide na ministrstvo za delo, dobi takoj drugačen predznak …
Stranki v postopku nenadoma nista več "ločenca", temveč povsem sprejemljivo "brezposelna"!
In če smo že pri tem; ker je statistično gledano razvez zakona skoraj tri tisoč, se pravi, da se loči skoraj vsak drugi poročeni par, bi veljalo določiti epidemiološki protokol tudi za razveze; saj gre prav tako za zelo pogost dogodek. Na srečo pa je narava razveze zakona takšna, da gre za epidemiološko povsem varen postopek ... Stranke upoštevajo strogo socialno distanco, skoraj nikoli se razveze ne udeležijo več kot štirje ljudje; po razvezi pa tudi niso v navadi večja praznovanja.
In kot je bilo veliko smeha, ko so odgovorni zapisali, da so dovoljene le nujne poroke, bi po drugi strani morali oznako "nujno" jemati smrtno resno, ko gre za ločitve.
Še to; eden bivših pravosodnih ministrov je malo podražil sedanjega notranjega ministra, kako da je videti nujna poroka. In minister si je privoščil majhen lapsus; ker pač noben od njegovih svetovalcev – tako Kangler kot Mahnič – ni izurjen v lekturi, še manj v slovenščini, je pojasnil, da se oznaka nujno nanaša na trenutke, ko je sklenitev zakonske zveze potrebna, da ne bi katera od konservativnih slovenskih babic čudno pogledala, ko bi se rodil nedonošenček. Pri čemer je minister seveda zamenjal izraza "nedonošenček" in "izvenzakonski otrok" … Kar žal ni največji lapsus Hojsovega ministrovanja …
Če smemo dodati: kako pa bo ta – sklepamo, konservativni par – pojasnil konservativni babici, da je povsem liberalno spočel potencialnega pankrta že pred poročno nočjo? Hočemo reči; tudi konservativne babice, oziroma sploh konservativne babice, znajo še kako dobro odšteti devetmesečno nosečnost od šestih mesecev nujnega zakona …
Je pa res, da bi minister za delo moral izdajati dovoljenja za sklenitev zakonske zveze pod oznako nujno za tiste konservativne pare, ki so se znašli zaprti v svojih stanovanjcih, konservativnost pa jim onemogoča, da bi se posvetili katerikoli drugi zabavi, razen gledanju televizije, pletenju, branju in molitvi.
750 epizod
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo.
Minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo
Med epidemijo doživljamo številne, za posameznika tudi zelo neprijetne omejitve. Je pa po stari modrosti v vsakem slabem tudi nekaj dobrega. Taka je recimo omejena, če že ne skoraj prepovedana sklenitev zakonskih zvez. Po začasnem epidemiološkem ukrepu je treba za sklenitev zakonske zveze dobiti dovoljenje pristojnega ministrstva. In na nesrečo je to ministrstvo, ki je odgovorno tako za družino, kot za socialo, kot za delo in kot za enake možnosti. Torej; minister, ki ima na skrbi devetdeset odstotkov vašega življenja, vam mora, če ste res prepričani, da se želite poročiti, za to izdati primerno potrdilo. Omejitve za sklenitev zveze pred matičarjem so radikalne, nanašajo pa se na število svatov in na priče – izmed vseh kategorij, ki jih morate izpolniti pred oltarjem, pa je najbolj zabavna tista, ki omenja nujnost poroke.
V javnosti se je razvila živahna razprava o tem ukrepu in glavni so nasprotniki omejitev, ki po navadi brijejo norce iz vlade; ampak kot je navada, so to počeli brez pravih podatkov in kar počez. Naša naloga je torej, da ukrep natančno analiziramo in ga razložimo tudi tisti javnosti, ki nima dostopa do Twitterja.
Najprej naj se strinjamo s tistimi, ki zabavljajo čez to, da je ukrep prišel pod ministra za delo. Se strinjamo, da je resor neposrečen … Bolj modro bi bilo, da bi sklenitve zakonske zveze odobravalo obrambno ministrstvo, če ne Tonin, pa vsaj ministrstvo za zdravje. Obe bi bili smiselni, če bi sledili popularnima krilaticama, da je "zakon borba" in pa opazki, ko ženin prijateljem napove poroko: "Kaj si bolan?!"
Če pa je dovoljenje za sklenitev zakonske zveze že pristalo na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, pa je tudi povsem upravičeno. Vsak zakon ima svojo komponento v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja z družino; in žal imajo nekateri zakoni svoj odmev tudi v pisarnah ministrstva, ki se ukvarja s socialnimi zadevami. Še največ pa ima povprečen slovenski zakon opraviti s pisarnami, ki se na ministrstvu ukvarjajo z delom. Ni malo zakoncev, še več pa je takšnih zakonskih terapevtov, ki trdijo, da je za zakon treba ves čas delati. Če za zakon delaš, pa avtomatično spadaš pod ministrstvo za delo! Pa ne le to … "Odnos je treba graditi," pravijo nasveti v pogrošnih časopisih, na televizijskih programih in v metru tovrstne literature slovenskih javnih knjižnic; in kam sodi "graditev", če ne na ministrstvo za delo? Mogoče bi bilo graditev zakona sicer vključiti tudi pod ministrstvo za gospodarstvo, a čim je odnos med moškim in žensko okarakteriziran kot gospodarska dejavnost, obstaja možnost, da se vanj vključi ministrstvo za notranje zadeve.
Torej; odkar imamo sklenitev zakonske zveze na ministrstvu za delo, se veliko lažje pojasnijo tudi nekatere stranpoti zakonskega življenja. Vemo, kako boleča je lahko razveza zakona. In ta stigma, ki se ji reče ločitev, je grozeča le, dokler se jo obravnava znotraj ministrstva za družino – ali bog ne daj ministrstva za socialne zadeve ... Čim pa razveza zakona preide na ministrstvo za delo, dobi takoj drugačen predznak …
Stranki v postopku nenadoma nista več "ločenca", temveč povsem sprejemljivo "brezposelna"!
In če smo že pri tem; ker je statistično gledano razvez zakona skoraj tri tisoč, se pravi, da se loči skoraj vsak drugi poročeni par, bi veljalo določiti epidemiološki protokol tudi za razveze; saj gre prav tako za zelo pogost dogodek. Na srečo pa je narava razveze zakona takšna, da gre za epidemiološko povsem varen postopek ... Stranke upoštevajo strogo socialno distanco, skoraj nikoli se razveze ne udeležijo več kot štirje ljudje; po razvezi pa tudi niso v navadi večja praznovanja.
In kot je bilo veliko smeha, ko so odgovorni zapisali, da so dovoljene le nujne poroke, bi po drugi strani morali oznako "nujno" jemati smrtno resno, ko gre za ločitve.
Še to; eden bivših pravosodnih ministrov je malo podražil sedanjega notranjega ministra, kako da je videti nujna poroka. In minister si je privoščil majhen lapsus; ker pač noben od njegovih svetovalcev – tako Kangler kot Mahnič – ni izurjen v lekturi, še manj v slovenščini, je pojasnil, da se oznaka nujno nanaša na trenutke, ko je sklenitev zakonske zveze potrebna, da ne bi katera od konservativnih slovenskih babic čudno pogledala, ko bi se rodil nedonošenček. Pri čemer je minister seveda zamenjal izraza "nedonošenček" in "izvenzakonski otrok" … Kar žal ni največji lapsus Hojsovega ministrovanja …
Če smemo dodati: kako pa bo ta – sklepamo, konservativni par – pojasnil konservativni babici, da je povsem liberalno spočel potencialnega pankrta že pred poročno nočjo? Hočemo reči; tudi konservativne babice, oziroma sploh konservativne babice, znajo še kako dobro odšteti devetmesečno nosečnost od šestih mesecev nujnega zakona …
Je pa res, da bi minister za delo moral izdajati dovoljenja za sklenitev zakonske zveze pod oznako nujno za tiste konservativne pare, ki so se znašli zaprti v svojih stanovanjcih, konservativnost pa jim onemogoča, da bi se posvetili katerikoli drugi zabavi, razen gledanju televizije, pletenju, branju in molitvi.
Danes pa o nenavadno uspešni letini sezonskih ovadb. Ovadbe so običajno enakomerno razporejene čez vse leto, a letos so se, najverjetneje zaradi zelo vlažne pomladi, razmnožile čez vse razumne meje.
Današnjo neambiciozno analizo objavljamo za vsak primer. Za vsak primer, če se bo 450 turških delavcev res naselilo v Orehku pri Postojni. Za vsak primer, če bodo za njih res zgradili kontejnersko naselje, ki bo popolnoma samooskrbno. In za vsak primer, če bodo imeli ti delavci resnično omejeno gibanje.
Premier nas pošilja v Venezuelo in ljudstvo, ki nasprotuje ali njemu, ali njegovi vladi, ali njegovi stranki je užaljeno. Mnogi so celo ogorčeni. Ampak ogorčeni, razočarani, celo jezni smo brez temeljitega premisleka. In če vsi ostali režimski mediji molčijo, se moramo vprašati v naši skromni oddaji: "Je to res tako slaba ideja?" Ali še drugače: "Je selitev v Venezuelo res nekaj najslabšega, kar se lahko zgodi velikemu delu Slovencev?"
Danes bomo poskušali v maniri najbolj svetlih tradicij raziskovalnega novinarstva povezati na videz dva povsem nepovezana dogodka. Najprej je tu napoved ameriške vlade, da bo razkrila vse tajne dokumente o obstoju neznanih letečih predmetov, nato pa imamo smernice za kongres Slovenske demokratske stranke, ki predvidevajo, da se bo v Sloveniji obudila državljanska vojna.
Kar nekaj vprašanj se odpira zainteresirani javnosti ob izobešeni izraelski zastavi na poslopju vlade. Na mnoga je odgovorila naša odlična dopisniška mreža, na nekatera, tista najzagonetnejša, pa odgovarjamo v naši oddaji.
Danes pa je na vrsti zelo popularna in oblegana rubrika "Poslušalci sprašujejo, mi odgovarjamo." Zanimivo je, da so vsa prispela pisma vsebovala enako vprašanje. Naša zvesta poslušalca nas naprošata, da z močjo družboslovne analize poskusimo priti do dna najnovejšemu protokolarnemu darilu republike Slovenije, ki bodo manšetni gumbi z vgraviranim karantanskim črnim panterjem.
Ali je torej mogoče, da so na Gregorčičevi stopili po poteh Led Zeppelinov in recimo Eaglesov in skrili Satana v kredit? Kaj nam s tem sporočajo?
Vodenje epidemije so v počitniškem tednu prevzeli tisti, od katerih bi to človek najmanj pričakoval.
Danes se še ne zavedamo, da je enotno ogorčen odziv na ustanovitev superbogataške in ekskluzivne nogometne lige edini enoten politični odziv združene Evrope v vsej njeni zgodovini.
Danes – ob šmarnici, ki se kisa po kleteh, in šmarnici, ki cveti po gozdovih – o drugi najbolj smrtonosni kombinaciji na Slovenskem. To je angleščina v kombinaciji s slovensko politiko.
Ni je bolj normalne stvari, kot če domoljubna organizacija v sodelovanju z medijsko hišo organizira kviz o poznavanju zgodovine naroda.
Kje so študentje? Kje so visokošolski učitelji? In kje so univerze?
Injekcijske igle, ki smo jih včasih medijsko zaznali le, če so se narkomani preveč približali vrtcem, zadnje tedne vladajo našim ekranom. Boj za cepivo je hud in kot virus sam omogoča najrazličnejše interpretacije. Ker pa te niso naša domena, se posvetimo trdnim dejstvom, kar od nas zahteva uravnoteženo poročanje.
Te dni pričakujemo v Sloveniji komisijo za ugotavljanje dejstev o slovenski medijski krajini. Uradni naziv je v skladu z bruseljsko modo sicer daljši – po sistemu, da daljše je ime, večji je pomen določene komisije. Komisijo je k nam povabil premier, sestavljali pa jo bodo, predvidevamo, medijski strokovnjaki Evropske komisije.
Danes pa nekaj o kreganju na internetu, oziroma o kreganju na tamkajšnjih platformah. Kreganje je vgrajeno v samo srž internetnih platform in kot uči zgodovina, so se prvi skregali lektorji. Ker gre za izobražene in civilizirane ljudi, je od njihovega prepira ostalo uradno pojasnilo, da je šlo med člani lektorskega društva za različna mnenja o tem, ali naj na slovenskem za Facebook, Twitter, Instagram in tovarišijo uporabljamo "družbena" ali pa "družabna" omrežja. Kot je v slovenščini pogosto, ni zmagal nihče, oziroma ni nihče izgubil, zato danes pišoči, kot tresoči dijak pred tablo upa na slovnično amnestijo: "Dovoljeno je oboje!"
Eden izmed državnih podsistemov se zadnje mesece intenzivno razvija, zato je čas, da se posvetimo slovenski policiji.
Danes pa v pomanjkanju tehtnejših novic nekaj paberkov iz sveta znanosti. Najprej k jezikoslovju. Jezikovni inštitut pri SDS je za trenutek odložil delo pri izbiri primerne kitice Zdravljice za himno in posegel v samo strukturo jezika. Predlagajo novo terminologijo, kjer bi se slovnično število dvojine po novem poimenovalo dualizem.
Danes pa še kratek pogled na preteklo glasovanje o nezaupnici. Politične analize bomo prepustili političnim komentatorjem, ki jim je nezaupnica pravkar pognojila njivo za nov cikel kolobarjenja. Mi se bomo posvetili preprosti mehaniki, kajti menimo, da se ključ do razumevanja ne le obstoja ali padca vlade, temveč tudi do stanja demokracije v naši deželi ne skriva v rezultatu, temveč v postopku.
Ker so lani ni bilo tradicionalnih brucevanj, ki študentsko in profesorsko populacijo po navadi odrešijo nepotrebne revolucionarnosti, je korona zalomila situacijo tudi v visokem šolstvu. Neke vrste krizo je bilo za pričakovati, a resne napetosti so se začele, ko je vladi skoraj uspelo ukiniti akademsko leto in bi na tisoče maturantov skoraj končalo na "sončni upravi". Kot je v navadi ob takšnih slavnostnih priložnostih, je zastavo nosil naš premier in kot je še sploh v navadi, je za priložnost izumil kuplet ali dovtip, ki ima velik potencial, da postane narodno blago. Do takrat pa je postal viralen, kot se imenuje vseprisotnost takšnega ocvirka na medmrežju.
V naslednjih mesecih Slovenijo čakata dva izjemno zahtevna logistična podviga. V prvem se mora predsednik vlade skregati z vsakim državljanom posebej; v drugem pa moramo precepiti prebivalstvo. Povedano natančneje; predsedniku vlade se ni treba skregati s svojimi volivci, tako da bo čredna imunost na predsednika vlade nastopila nekje pri osemdesetih odstotkih skreganih. Kot je znano, pa bomo čredno imunost proti covidu-19 dosegli pri sedemdesetih odstotkih precepljenega prebivalstva.
Neveljaven email naslov