![Velika težava pri obrezovanju žensk v Evropi so predvsem sekundarne generacije. Dekleta starši odpeljejo na počitnice k babici v Afriki, kjer jih proti njihovi volji obrežejo. Foto: EPA](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2009/11/25/64643311_afrika.jpg)
![FGM](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2009/11/25/64643309_somalija.jpg)
![END FGM](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2009/11/24/64642996_fgm1.jpg)
![](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2009/11/24/64642992_fgm.jpg)
Neki sudanski zdravnik je pojasnil primer dvajsetletnega dekleta, ki je prišlo v njegovo ordinacijo. Po dveh letih zakona možu ni uspelo penetrirati v njeno vagino zaradi infibulacije. Zdravnik je trdil, da je zlomil tri kirurške nože, preden je odprl brazgotino. Mnogi zdravniki poročajo o podobnih primerih. Takšne zgodbe z manjšimi variacijami je mogoče slišati znova in znova.
In eden izmed načinov, da se ženin prepriča, da je nevesta vredna denarja, ki ga mora plačati, je poleg ostalih atributov ženskosti in vere tudi obrezanost: neobrezane ženske veljajo za nezveste in nevarne, zato so bistveno manj zaželene kot neveste.
- Klitoris je strupen: če moški pride v stik z njim, lahko umre ali postane impotenten. Ravno tako je klitoris škodljiv za dojenčka: če med porodom pride v stik z njim, lahko umre ali ostane pohabljen.
- Preprečuje slab vonj genitalij.
- Preprečuje raka na rodilih.
- Preprečuje nevroze.
- Poskrbi, da je ženska polt lepo rožnata in ne postane rumena.
- Polepša obraz.
- Ženska, ki ni obrezana, ima večji spolni apetit. Glede na to, da so ženske večkrat poročene z mnogo starejšimi moškimi, obrezovanje preprečuje možnost, da ostareli mož ne bi mogel spolno zadovoljiti mlade žene in bi se bil prisiljen zateči k nelegalnim in škodljivim afrodiziakom. - Če bi prišlo do zgoraj navedene situacije, bi nezadovoljena žena dobila psihosomatske motnje. Obrezovanje to prepreči.
- Obrezovanje zmanjšuje možnost okužbe.
- Izvaja se brez anestetika, zato obstaja možnost vnetij in okužb.
- Posledica je lahko tudi smrt.
- Ni namenjeno zdravilnemu učinku.
- Možnost prenosa virusa HIV.
- Možnost neplodnosti.
- Kronične težave z uriniranjem.
- Kronične težave z izločanjem menstruacijske krvi.
- Boleči spolni odnosi.
- Zapleti pri porodu, ki lahko povzročijo tudi smrt novorojenčka zaradi zadušitve.
- Je kršitev človekovih pravic.
"Majhno dekle, popolnoma golo, negibno sedi na nizkem stolu, okoli nje pa so tri ženske. Ena jo z rokama tesno objema okoli prsnega koša, drugi dve pa z vso silo držita narazen dekličina stegna, da bi omogočili čim širše razprtje vaginalne odprtine. Otrokove roke so zvezane na hrbetu, lahko pa jih držita dve drugi ženski obiskovalki. Tradicionalno izvrševalka zmoli kratko molitev: 'Alah je velik in Mohamed je njegov prerok. Naj Alah odganja vso zlo.' Nato po tleh natrosi darove za Alaha - koruzna zrna, v urbanih območjih pa jajca - in z britvico izreže dekličin klitoris. Infibulacija se nadaljuje: starejša ženska z britvico zareže po majhni sramni ustnici od vrha navzdol in reže koščke mesa po notranjem delu velikih sramnih ustnic. Postopek se ponovi na drugi strani. Deklica tuli in se zvija od bolečine, čeprav jo ženski močno držita. Izvrševalka briše kri z ran, dekličina mati kot tudi drugi gostje obreda pa 'potrdijo' njeno delo, včasih tudi z vstavljanjem prstov. Količina izrezanega mesa velikih sramnih ustnic je odvisna predvsem od tehničnih zmožnosti izvrševalke. Pri posegu se pusti majhna odprtina za iztekanje urina in menstrualne krvi. Izvrševalka nato nanese pasto, da spoji velike ustnice s trnji akacije, s katerimi prebode eno ustnico in jo spoji z drugo. Po dolžini vagine tako vbode tri ali štiri trne. Trni ostanejo na mestu tako, da jih zašije z nitjo ali pa s konjsko dlako. Na rano ponovno nanese pasto. Vse to pa še vedno ne zadostuje za spojitev ustnic, zato dekle povežejo od medenice do stopal – tako ji imobilizirajo noge. Povsem izčrpano dekle nato oblečejo in jo položijo na posteljo. Operacija traja od petnajst do dvajset minut, odvisno od sposobnosti izvrševalke in odpornosti otroka." (Lightofoot-Klein 1989)
Opisan primer obrezovanja deklice v Džibutiju ni osamljen. Po podatkih Amnesty Internationala (AI) je samo v Evropi pol milijona žensk in deklic, ki so bile obrezane, letno pa je 180.000 takih, ki jim grozi postopek obrezovanja. Če pogledamo širše, so številke še večje. Po vsem svetu je obrezanih okoli tri milijone žensk in deklet.
Female genital mutilation (FGM) ali obrezovanje ženskih spolovil je po definiciji Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) vsakršno dejanje, ki delno ali v celoti odstranjuje zunanje dele ženskih genitalij, ali kakršne koli druge poškodbe ženskih genitalij, pa naj bo to iz kulturnih, verskih ali kakršnih koli drugih (ne)zdravstvenih razlogov. V praksi se izvajajo trije tipi obrezovanja:
1. klitoridektomija predstavlja delno ali popolno odstranitev klitorisa,
2. obrezovanje je popolna ali delna odstranitev klitorisa in malih sramnih ustnic,
3. infibualcija ali faraonsko obrezovanje pa je zožitev vaginalne odprtine s tem, da zašijejo male ali velike sramne ustnice, pri tem pa pustijo le majhno odprtino za uriniranje in izločanje menstrualne krvi.
Ob mednarodnem dnevu boja proti nasilju nad ženskami smo spregovorili z vodjo projekta AI-ja STOP FGM oz. Odpravimo obrezovanje ženskih spolnih organov Christine Loudes.
V intervjuju za MMC je spregovorila o evropski težavi sekundarnih generacij. Deklice namreč med obiskom sorodnikov v Afriki obrežejo, nato pa imajo dva meseca časa, da se do začetka šolskega leta rane zacelijo. Z Loudesovo smo se pogovarjali tudi o tem, v čem je pravzaprav razlika med ženskim in moškim obrezovanjem in zakaj je obrezovanje vse večja svetovna in evropska težava.
V kolikšni meri je obrezovanje spolnih organov žensk razširjeno v Evropi?
Klitoridektomijo so kot zdravilo pri ženskah, ki so bile v umobolnici zaradi nevrotičnih napadov v Evropi izvajali že v 19. stoletju. Menili so, da je ženski klitoris odgovoren za nevrotično stanje ženske. Danes jo večinoma izvajajo v skupnostih v Afriki in na Bližnjem vzhodu. Približna ocena obrezanih žensk v Evropi je pol milijona, torej skoraj četrtina prebivalcev Slovenije.
Se obrezovanje ženskih spolovil pojavlja le pri priseljencih ali tudi pri državljanih Evropske unije?
Tudi pri državljanih EU-ja, predvsem pri sekundarnih generacijah.
Kaj to pomeni?
Dekleta in ženske so lahko rojene v EU-ju. Lahko imajo, na primer, francosko državljanstvo, ker živijo v Franciji in so tam tudi rojene. Ko gredo med šolskimi počitnicami v izvorno državo njihovih staršev, jih tam obrežejo. Dogajajo se tudi primeri, da starši nasprotujejo obrezovanju svojih otrok, a jih tam babice ali tašče ujamejo in obrežejo, da bi bila dekleta čista. V afriški kulturi otroci niso "last" staršev, temveč pripadajo skupnosti. Obrežejo jih torej v korist otroka. Zagotovo otrok ne obrezujejo iz zlonamernosti, a menimo, da gre za kršitev človekovih pravic, s čimer se strinja tudi mednarodna skupnost. Družine to počnejo, ker menijo, da je to dobro za otroka.
Otroci gredo torej na šolske počitnice k babici, kjer jih obrežejo, nato pa imajo dva meseca časa, da se jim zacelijo rane in gredo septembra v šolo?
Da. Pogosto jih po obrezovanju tudi poročijo.
Kje jih poročijo, v Evropi ali Afriki?
V Afriki.
Torej potem ostanejo tam?
Odvisno. O tem imamo za zdaj le pričanja deklet v obliki anekdot. Potrebujemo bolj temeljite raziskave o tem običaju. V Afriki sicer imamo partnerja, s katerim sodelujemo in ki nas obvešča o tovrstnih dogodkih.
V katerih evropskih državah se obrezovanje najpogosteje izvaja?
Imamo nekaj številke. V Belgiji je 20.000 žensk in deklet, ki jim grozi obrezovanje, 2.700 jih je bilo obrezanih. V Franciji so tudi sekundarne generacije, zato je ocena težja. Ocenjujemo, da je v Franciji med 13.000 in 30.000 obrezanih žensk in deklet. V Nemčiji je ocena 20.000, na Nizozemskem 39.000, v Veliki Britaniji 180.000. To so vle ocene. Na žalost v Evropi nimamo sistema za zbiranje teh podatkov. V Amnesty Internationalu se s kampanjo STPO FGM trudimo, da bi v EU-ju vzpostavili datotečni sistem, ki bi imel enotno metodologijo, s katero bi pridobivali podatke.
Noben verski tekst ne zapoveduje obrezovanja, a obstaja neko splošno prepričanja, da obrezovanje izhaja iz muslimanstva. To ne drži. Res je, da ga izvajajo tudi v nekaterih muslimanskih skupnostih, a ta odstotek je majhen. V večini muslimanskih skupnosti obrezovanja ne izvajajo, izvajajo pa ga kristjani, judje in animisti. Pravzaprav obrezovanje ni toliko stvar verstva, kot je stvar tradicije.
Poglejmo na obrezovanje še z druge strani. Na vzhodu Afriškega roga se, recimo, dekleta, ki niso obrezana, ne morejo poročiti in so velika sramota za družino. Evropejci na obrezovanje gledamo z evropskimi očmi in pri tem pozabljamo na običaje in navade drugih kultur. Kako bi obrezovanje pojasnili s tega vidika?
Vsekakor moramo poskusiti razumeti stališče ljudi, ki izvajajo obrezovanje. A učinek na ženske je velik. Obrezovanje vpliva na njihovo psihofizično počutje in življenje. Med drugim ima učinek tudi na rodnost. Ravno zaradi tega razloga je obrezovanje razumljeno kot mučenje. Pa ne le zaradi samega postopka obrezovanja, pri čemer se ne uporablja anestetika. Obstajata tudi nevarnost infekcije in posledične smrti. Skupnost se običajno ne zaveda vseh posledic. Tradicija je namreč lahko dobra ali slaba. Tudi v Evropi imamo tradicijo. Na Kitajskem so ženskam povezovali stopala, a to ne pomeni, da je to dobro.
Amnesty International torej obrezovanje razume kot kršenje človekovih pravic?
Je mučenje, kršitev otrokovih pravic, je kršitev ženskih pravic, je kršitev pravice do zdravstva. Kot kršitev ga razume mnogo človeških konvencij, kot sta konvencija za pravice žensk in otrok, konvencija o mučenju. Dejstvo, da je to tradicija, ne odtehta tega, da je to kršitev mnogo pravic.
Pa vendarle, kaj pa, če ženske zaradi tradicije želijo biti obrezane, obrezovanje pa bi izvajali pod zdravniškim nadzorom?
Obrezovanje se izvaja na deklecah, ki so stare le nekaj dni, tako da privolitve ni. Ne moremo reči, da si dekleta tega želijo. Druga stvar pa je, da ženske, čeprav bi se obrezovanje izvajalo pod zdravstvenim nadzorom, ostajajo pohabljene, zato gre za kršitev človeških pravic. Z obrezovanjem vplivamo na spolno in psihološko življenje žensk. Ne moremo reči, da je to nekaj, kar moramo sprejeti. Obrezovanje tudi nima zdravilnega učinka, ampak se z njim le nadzoruje žensko spolnost. Konsenz je potreben, saj ženske ne prosijo za obrezovanje. Včasih se je izvajalo kot iniciacija, zdaj pa se izvaja čedalje bolj zgodaj. V Evropi celo že na dojenčkih.
Kaj pa primerjava s tradicijo judov, ko rabin na domu obreže dojenčka? Deček prav tako nima priložnosti za soglasje. Obrezovanje se ponekod izvaja brez zdravniškega nadzora, pride lahko do infekcije in smrti. Kakšna je razlika?
V primeru moškega obrezovanja se odstrani le del kože. Tu lahko govorimo o nekakšnem konsenza. Otrok sicer ne privoli v obrezovanje, a to storijo njegovi starši. V primeru ženskega obrezovanja spolovil pa govorimo o izrezu zdravega organa iz telesa. Ne govorimo le o izrezu kože. Moško obrezovanje se prav tako lahko izvaja iz zdravstvenih razlogov. Žensko obrezovanje nikoli ni izvedeno iz zdravstvenih razlogov. Pri moških se z obrezovanjem lahko omeji razširjanje spolno prenosljivih bolezni, tudi HIV-a in aidsa. Tudi zamisel je drugačna. V kampanji STOP FGM smo se usmerili le na ženske, saj je obrezovanje žensk z mednarodnega vidika razumljeno kot kršitev človekov pravic, kar moško obrezovanje ni. Obrezovanje pa ima učinek tako na zdravje žensk kot na njihovo spolnost, visoka pa je tudi umrljivost dojenčkov pri porodu.
Katera vrsta ženskega obrezovanja je najbolj razširjena?
Klitoridektomija in izrez predstavljata 80 odstotkov, najbolj nehuman način infibulacija pa 15 odstotkov. Ta oblika tudi najbolj vpliva na zdravje žensk.
Se obrezovanje izvaja tudi v Evropi, recimo na domovih?
Veliko primerov je bilo v osemdesetih in devetdesetih letih prejšnjega stoletja v Franciji. Obstajali so posebni obrezovalci, ki so prišli iz države izvora, v tem primeru iz Senegala. Neka ženska je izvajala obrezovanja pri sebi doma. V Evropi se to sicer dogaja po kleteh, na dvoriščih. Najpogosteje še vedno med šolskimi počitnicami. V Veliki Britaniji, Italiji in Švici so znani primeri, ko obrezovanje izvajajo tudi zdravniki.
Kaj pa z vidika prava. Kako so obrezovalci kaznovani?
Odvisno od države. Nekje so kaznovani, drugje niso. Včasih se pojavi težava, saj obrezovalec živi v drugi državi, ali pa se obrezovanje dogaja v drugi državi. S kampanjo STOP FGM se borimo za to, da bi kazenski zakon lahko izvajali tudi v drugih državah.
Kaj je bil povod za začetek kampanje STOP FGM?
Z obrezovanjem se ukvarjamo že od leta 1997. Vedno smo si prizadevali, da bi mednarodno pravo obrezovanje priznalo kot kršitev človekovih pravic. Videli smo, da ni bilo veliko razumevanja, saj je bilo obrezovanje bolj afriška težava kot evropska, zato smo ga začeli gledati z evropskega vidika. V Evropi se s to težavo ne moremo ukvarjati ločeno od drugega sveta, saj ljudje potujejo tudi v druge države. Na podlagi anekdot vemo, da dekleta odpeljejo v druge države, kjer jih obrežejo. Zavedamo se tudi tega, da v osrednji in vzhodni Evropi obrezovanje za zdaj še ni tako velika težava, bo pa kmalu postalo, saj bo čedalje več priseljencev. Zagotovo na Cipru, Malti, Poljskem in v Litvi.
Kakšni so realni cilji vaše kampanje?
Želimo, da Evropska komisija zagotovi ustrezno zakonodajo, tudi zdravstveno. Veliko je zdravnikov, ki se srečujejo s tem, pa ne vedo, kako se odzvati, saj jim nihče ni povedal, kako. Tu je tudi vprašanje azila. Želimo, da žensko obrezovanje postane razlog za vložitev vloge za azil v neki državi. V Sloveniji bi lahko torej neka ženska vložila vlogo za azil, ker bi se bala, da jo bodo obrezali. Zdaj v Evropi vsaka država to težavo obravnava po svoje. Želimo, da to vprašanje postane del ženevske konvencije in azilantske politike.
Neki sudanski zdravnik je pojasnil primer dvajsetletnega dekleta, ki je prišlo v njegovo ordinacijo. Po dveh letih zakona možu ni uspelo penetrirati v njeno vagino zaradi infibulacije. Zdravnik je trdil, da je zlomil tri kirurške nože, preden je odprl brazgotino. Mnogi zdravniki poročajo o podobnih primerih. Takšne zgodbe z manjšimi variacijami je mogoče slišati znova in znova.
In eden izmed načinov, da se ženin prepriča, da je nevesta vredna denarja, ki ga mora plačati, je poleg ostalih atributov ženskosti in vere tudi obrezanost: neobrezane ženske veljajo za nezveste in nevarne, zato so bistveno manj zaželene kot neveste.
- Klitoris je strupen: če moški pride v stik z njim, lahko umre ali postane impotenten. Ravno tako je klitoris škodljiv za dojenčka: če med porodom pride v stik z njim, lahko umre ali ostane pohabljen.
- Preprečuje slab vonj genitalij.
- Preprečuje raka na rodilih.
- Preprečuje nevroze.
- Poskrbi, da je ženska polt lepo rožnata in ne postane rumena.
- Polepša obraz.
- Ženska, ki ni obrezana, ima večji spolni apetit. Glede na to, da so ženske večkrat poročene z mnogo starejšimi moškimi, obrezovanje preprečuje možnost, da ostareli mož ne bi mogel spolno zadovoljiti mlade žene in bi se bil prisiljen zateči k nelegalnim in škodljivim afrodiziakom. - Če bi prišlo do zgoraj navedene situacije, bi nezadovoljena žena dobila psihosomatske motnje. Obrezovanje to prepreči.
- Obrezovanje zmanjšuje možnost okužbe.
- Izvaja se brez anestetika, zato obstaja možnost vnetij in okužb.
- Posledica je lahko tudi smrt.
- Ni namenjeno zdravilnemu učinku.
- Možnost prenosa virusa HIV.
- Možnost neplodnosti.
- Kronične težave z uriniranjem.
- Kronične težave z izločanjem menstruacijske krvi.
- Boleči spolni odnosi.
- Zapleti pri porodu, ki lahko povzročijo tudi smrt novorojenčka zaradi zadušitve.
- Je kršitev človekovih pravic.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje