Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Velja za eno najglasnejših bork za pravice žensk, tudi v smislu nasprotovanja objektivaciji ženskih teles in podrejenega položaja igralk.
V fokusu letošnjega festivala Mesto žensk je filmska ikona Delphine Seyrig. Gledališka, televizijska in filmska igralka je odrasla med Libanonom, Grčijo, Francijo in Združenimi državami Amerike, ustvarjala pa je predvsem v Franciji, med drugim z Alainom Resnaisom, Francoisom Truffautom, Luisom Bunuelom, ki so jo imeli za svojo muzo. Delphine Seyrig pa se je vloge »tihe, eterične in sublimno lepe muze avtorskega filma«, kot so zapisali v Kinoteki, kmalu naveličala. Vključila se je v feministično gibanje in postala ena najglasnejših bork za pravice žensk, tudi v smislu nasprotovanja objektivaciji ženskih teles in podrejenega položaja igralk. V nadaljevanju je večinoma nastopala v filmih, ki so jih snemale ženske, kamero pa je v roke vzela tudi sama in z njo začela snemati radikalne, aktivistične filme. Med njimi je Bodi lepa in utihni!, ki je s poglabljanjem v izkušnje žensk v filmski industriji predhodnik današnjega gibanja #JazTudi.
Velja za eno najglasnejših bork za pravice žensk, tudi v smislu nasprotovanja objektivaciji ženskih teles in podrejenega položaja igralk.
V fokusu letošnjega festivala Mesto žensk je filmska ikona Delphine Seyrig. Gledališka, televizijska in filmska igralka je odrasla med Libanonom, Grčijo, Francijo in Združenimi državami Amerike, ustvarjala pa je predvsem v Franciji, med drugim z Alainom Resnaisom, Francoisom Truffautom, Luisom Bunuelom, ki so jo imeli za svojo muzo. Delphine Seyrig pa se je vloge »tihe, eterične in sublimno lepe muze avtorskega filma«, kot so zapisali v Kinoteki, kmalu naveličala. Vključila se je v feministično gibanje in postala ena najglasnejših bork za pravice žensk, tudi v smislu nasprotovanja objektivaciji ženskih teles in podrejenega položaja igralk. V nadaljevanju je večinoma nastopala v filmih, ki so jih snemale ženske, kamero pa je v roke vzela tudi sama in z njo začela snemati radikalne, aktivistične filme. Med njimi je Bodi lepa in utihni!, ki je s poglabljanjem v izkušnje žensk v filmski industriji predhodnik današnjega gibanja #JazTudi.
"Sredi marca sem odšla, kot ponavadi v svojem ritmu samostojne prevajalke, za nekaj tednov na vikend v bližini Umaga. Dva dni pozneje so se zaprle meje, ob vrnitvi domov bi morala v karanteno, najprej 14-, nato 7-dnevno, in tako sem ostala na morju več kot dva meseca in preživela čudovito pomlad, seveda popestreno z dogodki, ki jih je sprožila epidemija oziroma izredne razmere," opisuje v Zapiskih izza meje prevajalka in Sovretova nagrajenka Nives Vidrih svoje preživljanje epidemije na hrvaški strani Istre. Prisluhnete mu lahko nocoj v oddaji Spomini, pisma in potopisi v nedeljo, 21. junija, ob 19.00 na programu Ars.
»Zelo ljuba pesem mi je koroška Kje so tiste stezice. Če bi bila v tem trenutku glasbenik, bi poskušala ustvariti čudovito pesmico Kje je tista kultura, ki je cvetela in se širila v času narodno osvobodilne borbe.« Dr. Zora Konjajev Foto: Grega Žunič
V Ljubljani je leta 1933 nastal znameniti tercet, včasih tudi kvartet sester Stritar, ki je pel na ljubljanskem radiu in na koncertih s plesnim orkestrom Bojana Adamiča. To je bil eden prvih ženskih ansamblov pri nas. Spomine na to obdobje – predvojni Radio in pevsko delovanje sester Stritar obuja najmlajša izmed sestra, 98-letna doktorica Zora Konjajev, pionirka slovenske pediatrije in častna meščanka Ljubljane. Foto: Grega Žunič
Neveljaven email naslov