Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Danes preverimo svež hit, pesem 'Land of the Free' od The Killers.
Killers so lani praznovali 10-letnico izdaje tretjega albuma Day & Age ter izdali set plošč s pregledom vseh izdanih stvaritev. Njihov zadnji album Wonderful Wonderful je izdan leta 2017 in je njihov prvi album, ki je osvojil prvo mesto v ZDA, medtem ko je v Veliki Britaniji postavil rekord s petimi zaporednimi albumi na vrhovih lestvic kakšnega tujega izvajalca.
Nov album napovedujejo za 2020, prvi singl pa je pesem v ozadju, Land of the free.
Pesem ima močno politično konotacijo, opisuje skupinin vidik o tem kako naj bi izgledala ameriška svoboda in raznolikost, ki pa je v nasprotju s pogledi trenutnega predsednika Trumpa.
V pesmi se dotaknejo široke palete problemov in govorijo o rasizmu, nasilju z orožjem, zaporih in aktualnem Trumpovem zidu na meji z Mehiko, ki je očitno sprožil nastanek pesmi.
Kot Brandon Flowers pravi v intervjuju: ''mislim da je sedaj pred nami pomemben trenutek in 'dovolj je dovolj' je bistveno sporočilo pesmi.'' Rojstvo sina je spodbudilo Brendanov globji razmislek in ugotovitev, da stvari niso v harmonijo z načeli, na katerih so bile postavljene ZDA. S pisanjem pesmi je nenehno odlašal, saj se ni počutil kot prava oseba za to sporočilo, a jo je na koncu enostavno moral napisati.
Za video, ki je prav toliko udaren kot besedilo, je poskrbela legenda Spike Lee, osredotoča pa se na prizore imigrantov na meji z Mehiko.
Skozi celotno pesem lahko zasledimo tudi ženski vokal, ki poje ''I’m standing crying''. Flowers je namreč za pesem uporabil sempl pesmi iz leta 54, Nobody Knows the Trouble I've Seen od Mahalie Jackson.
Uporaba sempla od Mahalie Jackson seveda ni naključje. Kritiki so složni, da je Mahalia največja gospel pevka vseh časov in prva gospel superzvezda. Njeno delo, ki pa ni omejeno zgolj na gospel, pa je bilo popularno v najširši množici in je presegalo rasne razlike.
Še desetletja po njeni smrti velja za simbol lastnosti glasbe, da presega družbene in socialne razlike. Njen ekspresivni kontraalt je še danes inspiracija mladim vokalistom, s svojim dodajanjem elementov bluesa v spiritualno glasbo pa je gospel glasbi dodala čutnost in svobodo, ki je gospel glasba pred tem ni poznala ter s svojim delom nepovratno spremenila pravila tega žanra.
Leta 59 je nastopila v filmu Imitation of Life in dve leti kasneje pela na predsedniški inavguraciji John F. Kennedy-ja. Tekom 60-tih je bila zaupnica in podpornica Dr. Martin Luther King-a. Na pohodu na Washington leta 63, je Mahalia pred 250,000 glavo množico zapela "How I Got Over" ter "I Been 'Buked and I Been Scorned". Martin Luther King Jr. Je tam podal svoj slavni "I Have a Dream" govor.
Prav tako je imela čast izvršiti njegovo zadnjo željo in zapeti "Take My Hand, Precious Lord" na njegovem pogrebu, potem, ko je bil leta 68 umorjen.
Čez celo desetletje je bila gonilna sila gibanja za pravice, a po Kingovi smrti in atentatu na brate Kennedy, se je umaknila iz politične fronte. V približno tem času se je tudi na osebni ravni ukvarjala z grdo in javno ločitvijo, kar je sprožilo kopico zdravstvenih težav. V poznih letih se je znova približala svoji stari slavi in zaključila kariero s poslovilnim koncertom v Nemčiji leta 71. Januarja 1972 pa je preminila.
386 epizod
Second hand looks at the trend of recycling existing music in the form of samples, remixes and covers - although sometimes these modifications are actually flagrant violations of copyright laws... Some artists use without acknowledging where they got it, so we decided to take a closer look. The result: a huge number of hits are credited to the wrong musician, while the people who really wrote it remain ignored. Listen to the original and the adaptation and familiarize yourself with what's going on in the music industry - you'll be surprised by how many of your idols have built their reputation on the shoulders of others.
Danes preverimo svež hit, pesem 'Land of the Free' od The Killers.
Killers so lani praznovali 10-letnico izdaje tretjega albuma Day & Age ter izdali set plošč s pregledom vseh izdanih stvaritev. Njihov zadnji album Wonderful Wonderful je izdan leta 2017 in je njihov prvi album, ki je osvojil prvo mesto v ZDA, medtem ko je v Veliki Britaniji postavil rekord s petimi zaporednimi albumi na vrhovih lestvic kakšnega tujega izvajalca.
Nov album napovedujejo za 2020, prvi singl pa je pesem v ozadju, Land of the free.
Pesem ima močno politično konotacijo, opisuje skupinin vidik o tem kako naj bi izgledala ameriška svoboda in raznolikost, ki pa je v nasprotju s pogledi trenutnega predsednika Trumpa.
V pesmi se dotaknejo široke palete problemov in govorijo o rasizmu, nasilju z orožjem, zaporih in aktualnem Trumpovem zidu na meji z Mehiko, ki je očitno sprožil nastanek pesmi.
Kot Brandon Flowers pravi v intervjuju: ''mislim da je sedaj pred nami pomemben trenutek in 'dovolj je dovolj' je bistveno sporočilo pesmi.'' Rojstvo sina je spodbudilo Brendanov globji razmislek in ugotovitev, da stvari niso v harmonijo z načeli, na katerih so bile postavljene ZDA. S pisanjem pesmi je nenehno odlašal, saj se ni počutil kot prava oseba za to sporočilo, a jo je na koncu enostavno moral napisati.
Za video, ki je prav toliko udaren kot besedilo, je poskrbela legenda Spike Lee, osredotoča pa se na prizore imigrantov na meji z Mehiko.
Skozi celotno pesem lahko zasledimo tudi ženski vokal, ki poje ''I’m standing crying''. Flowers je namreč za pesem uporabil sempl pesmi iz leta 54, Nobody Knows the Trouble I've Seen od Mahalie Jackson.
Uporaba sempla od Mahalie Jackson seveda ni naključje. Kritiki so složni, da je Mahalia največja gospel pevka vseh časov in prva gospel superzvezda. Njeno delo, ki pa ni omejeno zgolj na gospel, pa je bilo popularno v najširši množici in je presegalo rasne razlike.
Še desetletja po njeni smrti velja za simbol lastnosti glasbe, da presega družbene in socialne razlike. Njen ekspresivni kontraalt je še danes inspiracija mladim vokalistom, s svojim dodajanjem elementov bluesa v spiritualno glasbo pa je gospel glasbi dodala čutnost in svobodo, ki je gospel glasba pred tem ni poznala ter s svojim delom nepovratno spremenila pravila tega žanra.
Leta 59 je nastopila v filmu Imitation of Life in dve leti kasneje pela na predsedniški inavguraciji John F. Kennedy-ja. Tekom 60-tih je bila zaupnica in podpornica Dr. Martin Luther King-a. Na pohodu na Washington leta 63, je Mahalia pred 250,000 glavo množico zapela "How I Got Over" ter "I Been 'Buked and I Been Scorned". Martin Luther King Jr. Je tam podal svoj slavni "I Have a Dream" govor.
Prav tako je imela čast izvršiti njegovo zadnjo željo in zapeti "Take My Hand, Precious Lord" na njegovem pogrebu, potem, ko je bil leta 68 umorjen.
Čez celo desetletje je bila gonilna sila gibanja za pravice, a po Kingovi smrti in atentatu na brate Kennedy, se je umaknila iz politične fronte. V približno tem času se je tudi na osebni ravni ukvarjala z grdo in javno ločitvijo, kar je sprožilo kopico zdravstvenih težav. V poznih letih se je znova približala svoji stari slavi in zaključila kariero s poslovilnim koncertom v Nemčiji leta 71. Januarja 1972 pa je preminila.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo novem hitu na radijskih postajah, pesmi Coming Back, ki jo izvaja angleški pisec, pevec in producent James Blake v sodelovanju s SZA. Je prvi singl njegovega petega albuma Friends That Break Your Heart. James je nase opozoril leta 2010 s serijo EP-jev, vključno z CMYK ter Klavierwerke, nato pa je izdal še debitantski album leta 2011, ki je bil izredno dobro ocenjen s strani kritikov in pot do slave se je pričela. Drugi album Overgrown je prejel Mercury Prize. Leta 2016 je sledil tretji album The Colour in Anything ter četrti Assume Form leta 2019, oba pa sta požela izredno dobre kritike, zadnji celo nominacijo za Grammy. Tekom kariere je sodeloval z glasbeniki kot so Mount Kimbie in Bon Iver ter produciral za izvajalce iz vseh žanrov, med njimi so na primer Kendrick Lamar, Beyoncé, Vince Staples, Frank Ocean in Travis Scott. Za svoj nov hit, Coming Back, se je povezal s SZA. SZA je neo soul pevka, katere glasbo opisujejo kot alternativni R&B z elementi soul-a, hip hop-a, minimalističnega R&B, indie rock-a, cloud rap-a, witch house-a in chillwave-a. Je kar uspešna v sodelovanjih, najdemo jo na pesmi od Maroon 5, "What Lovers Do", Kendrick Lamar-ja "All the Stars", Doja Cat-ine "Kiss Me More" in mnogih drugih, tako da ne preseneča, da je Blake zbral prav njo. Potreboval pa je še kaj poleg SZA, in to je našel v starejši pesmi, Lake Shore Drive od Aliotta Haynes Jeremiah. Aliotta Haynes Jeremiah je bila ameriška rock skupina iz 70tih. Bili so aktivni od leta 1970 do 77, in v tem času izdali 4 albume. V obdobju med leti 1992 in 99 pa so sledili še štirje kompilacijski albumi. Skupina je najbolj znana prav po pesmi, ki jo poslušamo v ozadju in jo je uporabil Blake, Lake Shore Drive. Bila je zelo popularen regionalni hit v Chicago-u, Illinois leta 72 in je bil glavni singl njihovega albuma z istim imenom iz leta 73. Album je posvečen avtocesti ob jezeru, ki poteka čez Chicago.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Alicia Keys je znova opozorila nase po krajšem premoru od glasbe s pesmijo "Lala (Unlocked)" na kateri sodeluje Swae Lee, ameriški raper, petkratni nominiranec za Grammy-ja in polovica hip hop dua Rae Sremmurd. Kot napoveduje Alicia Keys, "Ta pesem je pričetek sveta, ki ga nikoli ne boste želeli zapustiti". "Lala (Unlocked)" je zelo privlačna in odličnimi vokalnimi vložki obeh pevcev. Pesem bi se morala znajti na vseh romantičnih playlistah, saj gre za zelo zapeljevalno melodijo in besedilo. "Lala" (Unlocked) je izdana kot vodilni singl Alicia-enega novega, osmega albuma, Keys, ki je izdan pred dvema tednoma, dvojni album, ki vsebuje tako originalne verzije pesmi kot njihove predelave. Rolling Stone je pesem opisal kot "poželjivo" ter zapisal, da Keys in Lee "besedno flirtata". Pri Rap-Up so zapisali, da Keys in Lee "izkazujeta privlačnost med njima z ljubezensko opitimi verzi". Da pa je Alicia dobila dobro glasbeno podlago za tovrstno pesem, pa je pogledala v glasbene arhive soul glasbe in odlično uporabila Tyrone Davis-ovo klasiko iz 70tih, “In The Mood.” Pesem je tudi sicer zaradi svoje izraznosti popularen vir za semple in je njegova najbolj semplana pesem. Tyrone Davis je ameriški blues in soul pevec z dolgim seznamom hitov iz svoje dvajsetletne kariere. Imel je tri hite, ki so zasedli sam vrh Billboard R&B lestvice: "Can I Change My Mind" (1968), "Turn Back The Hands Of Time" (1970), ter "Turning Point" (1975). Oklican je za "kralja romantičnega Chicago soula" s strani MTV, Davis-ova poza ranljivosti in prefinjenosti pa mu je prinesla veliko bazo soul oboževalk v 70-tih in nadalje. Ena teh oboževalk Tyrone Davis-a je očitno tudi Alicia Keys, ki je za svoj nov hit "Lala (Unlocked)" v sodelovanju s Swae Lee, semplala njegovo romantično pesem "In The Mood".
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo svežem hitu Metal Heart pod katerega se podpisujejo Dave Gahan in Soulsavers. Dave Gahan, angleški pisec in pevec, ki je najbolj znan po vlogi glavnega pevca pri Depeche Mode od njihovega pričetka leta 1980, je aktiven tudi v solo projektih. Gahan-ovi albumi, ki jih je izdal kot solo pevec so Paper Monsters iz leta 2003 ter Hourglass iz 2007. Album Imposter, ki je izšel pred kratkim na Columbia Records in na katerem najdemo pesem Metal Heart, je tretji skupni produkt Dava Gahana in elektronske produkcije Soulsavers. Soulsavers, ki se pojavljajo tudi pod imenom The Soulsavers Soundsystem, je angleško ameriški producentski tim, pod katerega se podpisujeta Rich Machin in Ian Glover. Njihov downtempo electronica zvok vključuje množico elementov različnih zvrsti: rock, gospel, soul in country. Pred albumom Imposter, so z Gahan-om izdali dva albuma, leta 2012 in 2015, in sicer albuma The Light the Dead See ter Angels & Ghosts, kjer Gahan prispeva besedila in vokale. Za nov hit pa so inspiracijo poiskali kar v starejši pesmi, Metal Heart je namreč priredba. Original prihaja iz leta 1998 in četrtega albuma izvajalca Cat Power , ki nosi naslov Moon Pix. Cat Power je umetniško ime od Chan Marshall, ameriške pisateljice in pevke, glasbenice, igralke in občasnega fotomodela. Cat Power je bilo v osnovi ime njene skupine, nato pa ga je uporabljala še naprej za svoje solo projekte. Album Moon Pix je njen četrti in izredno dobro sprejet album, s katerega prihaja tudi pesem Metal Heart. Na albumu je delala s člani skupine Dirty Three. Večina materiala za album je nastala kot posledica halucinogene nočne more, ki jo je imela med bivanjem na kmetiji v Južni Karolini. Pred izdajo albuma je pa že resno razmišljala o zaključku kariere. Po uspehu albuma Moon Pix si je premislila in nadaljevala z delom. Kritiki vedno znova izpostavljajo ugotovitev, da se zvok Cat Power konstantno razvija in evolvira z mešanjem punka, folka in bluesa na ranih albumih nato pa še z dodajanjem elementov soula in ostalih žanrov.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Natanko dvajset let je minilo od smrti legendarnega glasbenika, ki mu danes posvetimo oddajo. George Harrison je bil angleški glasbenik in pisec pesmi, pa tudi glasbeni in filmski producent, ki je največ prepoznavnosti pridobil v vlogi glavnega kitarista skupine the Beatles. Z vzdevkom ''tihi Beatle'' je Harrison bil odprt za indijsko kulturo in je zelo pripomogel k s prejemanju te v glasbeni industriji. V svojem delu, tudi z Beatli, je pogosto vključeval indijske instrumente in spiritualne vsebine. Čeprav je veliko večino pesmi skupine napisal dvojec John Lennon in Paul McCartney, lahko od leta 65 dalje na vsakem albumu skupine najdemo vsaj dve pesmi, ki so njegovo delo. Med bolj znanimi so: "Taxman", "Within You Without You", "While My Guitar Gently Weeps", "Here Comes the Sun" in "Something". Something, ki je bila sprejeta kot dokaz Harrison-ove enakovrednosti z Lenonom in McCartney v smislu pisanja pesmi za skupino the Beatles, je požela velik uspeh na mednarodnih lestvicah in je bila kasneje prirejena v več kot 200 primerih. Ko se je skupina leta 70 razpadla, je Harrison izdal množico solo hitov in uspešnih albumov. Med temi izstopa trojni album All Things Must Pass, ki je bil izredno dobro sprejet tudi med kritiki, na njem pa najdemo tudi njegovo najbolj pesem "My Sweet Lord", v albumu pa je pričel z tehniko 'slide guitar', ki je postala njegov podpisni zvok in imela izjemen vpliv na kasnejše kitariste. Pesem "My Sweet Lord" je bila sicer kasneje del medijsko zelo izpostavljene avtorske tožbe, saj naj bi bila zelo podobna pesmi Ronnie Mack-a "He's So Fine" iz leta 1963. Leta 1976 so sklenili, da je Harrison podzavestno vključil elemente te pesmi v svojo kompozicijo in je bil tako uradno obtožen nenamernega plagiatorstva, kar je bil prvi takšen primer in je imel velik vpliv na tovrstne kasnejše tožbe v glasbeni industriji. Sam je sicer rekel, da se je bolj verjetno zgledoval po kristjanski himni "Oh Happy Day" ko pa po pesmi, ki je izpostavljena v tožbi.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo svežem hitu angleške pevke Anne-Marie na katerem sodeluje z Little Mix, nosi pa naslov Kiss My (Uh Oh). Anne-Marie je že pred leti nanizala nekaj uspešnih singlov na UK Singles Chart, med drugimi "Rockabye" v sodelovanju z Clean Bandit, pa tudi "Alarm", "Ciao Adios", "Friends" in "2002". Njen debitantski album Speak Your Mind, se je povzpel do tretjega mesta na lestvici UK Albums Chart. Velik uspeh je leta 2019 požela tudi s pesmijo "Rewrite the Stars", ki jo izvaja z Jamesom Arthurjem, ki pa je priredba pesmi iz izredno uspešnega soundtracka za film The Greatest Showman. Letos se je najbolje odrezala s prvim singlom za albuma Therapy, "Don't Play", kolaboraciji z britanskim YouTuberjem in raperjem KSI ter angleškim DJ-jem in producentom Digital Farm Animals. Sledila sta še singla "Way Too Long" in "Our Song" in šele kot četrti singl je hkrati z albumom izdana pesem v ozadju, "Kiss My (Uh-Oh)". V njej se lahko že od pričetka pesmi prepozna znana vokalna melodija, saj je Anne-Marie pri sestavi pesmi uporabila tuj material, in sicer iz pesmi iz leta 2003, "Never Leave You (Uh Oooh, Uh Oooh)" od Lumidee. Lumidee Cedeno, ameriška pevka in raperka je takoj ob pričetku kariere skočila na sam vrh lestvic s hitom "Never Leave You (Uh Oooh, Uh Oooh)", ki je dosegel tretje mesto na Billboard Hot 100, med 10 najboljših pa se je uvrstil tudi v Veliki Britaniji, ter na vrhove mnogih evropskih držav. Napovedan uspeh pevke se ni nadaljeval in ostala je znana zgolj po tem hitu, kar jo je v glasbeno zgodovino zapisalo kot 'one hit wonder'. V nadaljnjih letih se Lumidee ni posvečala mainstream glasbeni industriji v ZDA temveč se je vključevala v reggaeton in dancehall music vode. Ko se je na njen hit "Never Leave You" pozabilo se je tudi preselila in iskala uspeh v Evropi, predvsem Belgiji, Nemčiji, Franciji in Nizozemski.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se bomo pozabavali z detajli nastanka svežega hita, ki uporablja kar nekaj starejših pesmi, čeprav to ni takoj očitno. Pesem Cold Heart je morda presenetljivo sodelovanje med pevko Dua Lipa, Elton John-om in v verziji, ki je radijski hit, z Pnau, avstralskim dance triom. Njihova pesem je prvo mesto zasedla tri tedne po izdaji, potem ko je prva dva tedna dosegala zgolj drugo mesto. Zadnjič vrh lestvic Eltonu uspelo leta 2005 s sodelovanjem na posthumni pesmi raperja 2Pac's-a, Ghetto Gospel. Kot zanimivost, Elton-ov prvi singl, ki se je prebil na sam vrh, je prav tako sodelovanje z žensko pevko, Kiki Dee, na hitu iz leta 1976, Don't Go Breaking My Heart. Dua Lipa je s sodelovanjem na pesmi tretjič uspela zasesti vrh lestvice, po uspehu s pesmima New Rules ter One Kiss s Calvin Harris-om. Je pa zadnje čase kar uspešna, saj je lani med lockdown-om izdala album, ki je prav tako zasedel vrh lestvic. Pa še par besed o Pnau, s katerimi je Elton John že sodeloval. Pnau so avstralski dance music trio iz Sydney-a. Pnau so dosegli več uspehov skozi kariero z debitantskim albumom Sambanova, ki jim je prinesel kar nekaj nagrad ter z zelo cenjeno izdajo iz leta 2007, Pnau. Pa poglejmo še ozadje tega produkta sodelovanja. Za hit verzijo pesmi "Cold Heart (Pnau remix)", so Pnau poleg nove produkcije in Lipinega prispevka uporabili kar štiri Eltonove starejše pesmi: "Rocket Man" iz leta 1972, "Sacrifice" iz leta 1989, "Kiss the Bride" iz leta 1983 ter pesem "Where's the Shoorah?" iz albuma Blue Moves iz leta 1976.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se posvetimo svežem hitu francoskega producenta in DJ-ja, Kungs, z naslovom Never going home. Kungs oziroma Valentin Brunel se je na glasbeno sceno prebil z hitom This girl leta 2016, ko je bil star šele 19 let. Prihaja z juga Francije, za glasbo in ritem pa so ga navdušili starši, ki so ga z djembami spoznali že v vrtcu, njegovo ljubše opravilo v mladosti pa je bilo poslušanje rock glasbe z očetom. Sledil je preskok v elektronske vode in pri 17-tih je njegov talent za glasbo in vpito znanje iz mladosti dobil obliko v množici remixov, med katerimi sta izstopala remix Marley-eve Jammin in West Coast od Lane Del Ray, ki sta na Soundcloudu in Youtube-u takoj požela milijonske oglede. Kmalu so sledili še uradni remixi in Kungs je postal prepoznano ime v remix vodah, s svojim remixom hita Are you with me pa je na Soundcloudu in Youtube-u presegel 15 milijonov ogledov. Skozi produkcije remixov je izoblikoval svoj lastni stil, ki temelji na melodičnosti, soul vokalih in izrazitih elementih, kritiki pa v njem vidijo prihajajočo zvezdo plesne scene. Po hitu This girl je sledil album, Layers, ki je bil zelo dobro sprejet, prepoznavnost pa je nadgradil še s "Don't You Know" v sodelovanju z Jamie N Commons-om in "I Feel So Bad" v sodelovanju z Ephemerals. Z pesmimi iz obdobja 2017-2020 ni ponovil uspeha, z novo stvaritvijo pa mu kaže bolje. Pri Kungsu gre v večini primerov za sodelovanje z drugimi glasbeniki ali uporabo starejšega materiala, katerim dodaja svoj ritmično melodični pridih. Tudi za pesem v ozadju, Never going home, si je sposodil iz starejše produkcije, pesmi Idol od Mind Enterprises iz leta 2019. Na spletu ne boste našli veliko informacij o Mind Enterprises, saj prihajajo iz Italije in so znani predvsem na dance glasbeni sceni. Pesmi so večinoma delo producenta iz Turina z imenom Andrea Tirone. Rojen leta 1985, je Tirone črpal inspiracijo predvsem iz močne sintetizatorske Italo glasbe, ki je zaznamovala 80toa in 90ta, groovy, disco bas linije, hipnotični ritmi in kozmične klaviature. Letos so Mind Enterprises zagnalči lastno založbo ‘Bandama’, na kateri bodo izhajala predvsem lastna dela, pa tudi ostali italo disco produkti, za katere bodo ocenili, da sledijo tej zgodbi. Pesem Idol je bila sproducirana pred to prelomno točko skupine Mind Enterprises leta 2019, jo je pa za temelj svojega novega hita Never going home, uporabil Kungs.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Pri 65. letih starosti nas je zapustil glasbenik Jeffery Deon Estus. Njegovo ime vam verjetno ni znano, saj je s solo kariero imel le majhen uspeh, najbolj znan pa je po delu kot basist za skupino Wham! in nadaljnje sodelovanje z George Michael-om kot basist na njegovih prvih dveh albumih. Last Christmas je tako največji hit na katerem je Estus sodeloval, ki je seveda tudi najbolj množično semplan in prirejan hit. Na tem mestu omenimo, da je založba v imenu originalnih izvajalcev tožila George Michael-a za krajo avtorske melodije pri sestavi tega hita, saj si je zanjo sposodil iz pesmi "Can't Smile Without You" od David-a Martin-a. Primer so udeleženci v sporu sicer rešili izven sodišča. Estus je rojen v Detroit-u in se je pričel ukvarjati z glasbo v sklopu srednješolskega zbora, mi ga je vodil Brazel Dennard. Za razvoj njegovega talenta v igranju bas kitare pa je poskrbel James Jamerson iz Motown-ovih The Funk Brothers. Estus se je kot najstnik pridružil RNB skupini Brainstorm, z njimi posnel dva albuma in imel hit "Popcorn". V ranih 80-tih se je preselil v Evropo in živel v Belgiji in na Irskem, ustalil pa se je v Londonu. Njegov talent za igranje bas kitare je že bil prepoznan in Estus je celo zavrnil možnost igranja na Marvin Gaye-evem comeback albumu, Midnight Love leta 82, saj je bil zelo zaseden s snemanjem lastnih projektov, ni pa se zavedal, da je šlo za zadnji Gaye-ev album. Vpoklican je bil v sestavo skupine Wham! kar pa ni zavrnil in z njimi sodeloval pri snemanju albumov. Z njimi je tudi koncertiral po Kitajskem in svetu ter še nadalje z Michael-om na njegovi Faith tour. Bil je tudi član kolektiva Boogie Box High v poznih 80tih. Vez z Michael-om je bila zelo močna čez celo kariero, z njim je nastopil tudi na Rock in Rio in nadaljeval sodelovanje vse do Michaelove smrti leta 2016. Če se posvetimo še njegovi solo karieri, je leta 1989 Estus izdal solo album Spell, pred albumom je izdan še singl "Me or the Rumours", ki je zasedel 15-to mesto na Billboard's Hot Dance Music/Club Play charts leta 1988. Največji hit z albuma pa je dosegel peto mesto na Billboard Hot 100, ger za singl "Heaven Help Me," na katerem Michael prispeva tudi back-vokale. Estus pa ni sodeloval samo z njim, saj je bil znan po svojem igranju basa in je po zaslugi tega imel priložnost delati z velikimi imeni kot so: Tina Turner, Frank Zappa, George Clinton, Annie Lennox, Edgar Winter, Aaron Neville in Elton John.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes jo posvečamo izjemno vplivni osebi iz glasbene industrije, ki je pretekli teden dopolnila okroglih 80 let. Govor je o Paul Simon-u, katerega glasbena kariera se razteza preko 6 desetletij in je splošno prepoznan kot eden najboljših piscev pesmi v glasbeni zgodovini. Simon je ustanovil duo Simon & Garfunkel s svojim sošolcem Art-om Garfunkel-om leta 1956. Izdala sta pet studijskih albumov in postala ena najprepoznavnejših skupin 60-tih. Simon je napisal skoraj vse njune pesmi , vključno z največjimi hiti: "The Sound of Silence", "Mrs. Robinson", "America", "Bridge over Troubled Water" in "The Boxer". The Sound of Silence je ena njunih najbolj prirejanih pesmi, preko 100 priredb je bilo dovolj uspešnih, da smo jih zaznali. Bridge Over Troubled Water je njuna najbolj semplana in prirejana pesem. Potem ko sta se Simon & Garfunkel razšla leta 1970, je Simon posnel tri albume v naslednjih petih letih in vsi so se prebili med top 5 na Billboard 200 lestvici. Simon se je z Garfunkel-om ponovno združil za nastop v New York Central Parku leta 1981, na katerega je prišla množica pol milijona gledalcev, nakar je sledila še skupna turneja z Garfunkl-om. Kasneje je Simon izdal še album Graceland z glasbo inspirirano z južnoafriškimi ritmi. Ta se je prodal v preko 14 milijonski nakladi, osvojil Grammy Award for Album of the Year in 1987 in je njegov najuspešnejši solo album. Hiti, ki jih najdemo na njem so: "The Boy in the Bubble", "Diamonds on the Soles of Her Shoes" ater "You Can Call Me Al". Simon je nadaljeval s koncertiranjem skozi 90-ta, napisal Broadway muzikal, The Capeman, in posnel kompilacijski album Songs from The Capeman, ki ga je izdal leta 1997. Leta 2000 je sledil še album You're the One, nakar je spret koncertiral, vmes tudi z Garfunkl-om, sledil pa je še album Surprise leta 2006. leta 2016 je kljub zavidljivi starosti izdal še Stranger to Stranger, ki je bil izjemno uspešen, s čimer je v izjemnem stilu zaključil svojih 30 let solo delovanja. Osvojil je 16 Grammy nagrad, dvakrat je vključen v Rock and Roll Hall of Fame ter je prvi sploh prejemnik nagrade Library of Congress's Gershwin Prize for Popular Song. Najdemo ga na množici seznamov kot so: "100 People Who Shaped the World" od Time magazine, 100 greatest guitarists ter 100 Greatest Songwriters of All Time od Rolling Stone.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes bomo pod drobnogled vzeli svež hit Olivie Rodrigo z naslovom Good 4 you. Olivia Isabel Rodrigo, stara trenutno šele 18 let, je ameriška pevka, pisateljica in igralka. Kot igralka je znana po nastopih v Disney Channel serijah. Svoj debitantski glasbeni singl Drivers License je izdala letos in ta je takoj zasedel vrhove lestvic po vsem svetu in jo zapisal na glasbeni zemljevid. Sledila sta še dva uspešna singla, "Deja Vu" in "Good 4 U", kar je privedlo do izdaje debitantskega albuma Sour maja letos, ki je zelo dobro sprejet med kritiki. Peti in igrati glasbo je pričela že v vrtcu, tako da njen hitri vzpon med uspešne glasbenike ne preseneča. Starši imajo filipinske oziroma nemške in irske korenine, tako da lahko od nje pričakujemo tudi mešanico mnogih vplivov. Ob odraščanju je lahko poslušala predvsem alternativne skupine, ki sta ju oboževala starša, za pisanje pesmi pa jo je navdušilo predvsem poslušanje country glasbe in še posebej Taylor Swift. "Good 4 U" je dober primer vsega napisanega, gre za poskočno pesem ki združuje rock, pop, punk, grunge, emo in alternativno glasbo. Vsebuje staccato bas linije, energetične električne kitare in eksplozivno bobnanje. Pesem je dosegla vrhove lestvic v mnogih državah, vključno z Veliko Britanijo in ZDA. Poleg nje in producenta Dan Nigro pa med avtorji najdemo še dve imeni, Hayley Williams in Josh Farro, ki se pojavita zaradi inspiracije za Good 4 you iz pesmi "Misery Business" skupine Paramore iz leta 2007. "Misery Business" je prvi singl iz njihovega drugega albuma, Riot!. Na Billboard Hot 100 je dosegla 26 mesto, kar je bil do leta 2014 njihov najuspešnejši singl. "Misery Business" je tudi prva pesem, ki se je prebila na UK lestvice in je sprejeta med kritiki kot njihova "breakthrough" pesem, ki jih je približala mainstream poslušalcem. Za album so prejeli Best New Artist nominacijo na 2008 Grammy Awards. Ko sta skupino zapustila Josh in Zac Farro leta 2010, je skupina izdala še četrti album Paramore leta 2013, ki pa je bil zelo uspešen, zasedel je prvo mesto na US Billboard lestvici in bil podobno uspešen v mnogih drugih državah. Na njem najdemo pesmi "Still Into You" ter "Ain't It Fun", zadnja pa je osvojila Grammy-ja za Best Rock Song, kar je bil njihov prvi Grammy. Skupinina zasedba se je nato še spreminjala, basist Jeremy Davis jih je zapustil konec leta 2015, bivši bobnar Zac Farro pa se jim je pridružil dve leti kasneje, te rotacije pa jim niso prinesle večjega uspeha.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes bomo pod drobnogled vzeli svež hit "Leave Before You Love Me" pod katerega se podpisuje ameriški producent Marshmello v sodelovanju z ameriško skupino Jonas Brothers. Pesem kritiki opisujejo kot "sladko nalezljivo pop balado", ki bi morala streti srca po vsem svetu. Izdana je kot singl maja letos, sproduciralo pa jo je kar šest producentov, s tem da je vso programiranje delo Marshmello-a. Jonas Brothers' člani so prispevali vokale, kitaro in spremljevalne vokale. Marshmello je glasbeni producent elektronske glasbe in DJ. Njegove pesmi "Silence", "Wolves", "Friends", "Happier" in "Alone" so ga vpisale na glasbeni zemljevid in mu prislužile uvrstitve na Billboard Hot 100. Leta 2019 je zaslužil že 40 milijonov dolarjev, kar ga je postavilo na drugo mesto najbolje plačanih DJ-jev po Forbes-u. Njegov nov hit, "Leave Before You Love Me", bo verjetno to še izboljšal. Marshmello je znan po beli čeladi, ki je podobna gobi, in jo nosi na vseh javnih predstavitvah in nastopih ter videih. Njegova identiteta naj bi bila skrivnost a je že od 2017 javna skrivnost da gre za Chris-a Comstock-a. Kot smo že omenili, je pod pesem podpisana množica ljudi, poleg Marshmello in še petih producentov ter Jonas Brothers pa najdemo še več imen, saj pesem interpolira melodijo David Martin-ove "Can't Smile Without You" v refrenu. "Can't Smile Without You" so napisali Christian Arnold, David Martin in Geoff Morrow. Prvič je izdana s strani David-a Martin-a kot solo singl leta 75, a ni požela velikega uspeha. Kmalu za tem so jo zaigrali še mnogi glasbeniki, kot so Barry Manilow, Carpenters, Gino Cunico, Engelbert Humperdinck in prav Manilow-a verzija iz leta 77 je bila najbolj uspešna in je najbolj znana še danes. Zasedla je vrh Billboard Adult Contemporary lestvice in tretje mesto na Billboard Hot 100. V tem kontekstu omenimo še, da so vsi omenjeni prejeli dovoljenje za predelavo pesmi, medtem ko je deset let kasneje po navodil avtorjev sledila tožba založbe proti George Michael-u za plagiatorstvo, saj je pesem iz leta 84 skupine Wham!, "Last Christmas", prav tako uporabila melodijo iz "Can't Smile Without You". Zadevo so sicer poravnali izven sodišča.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Prejšnji teden smo lahko ugotovili kako je pesem iz leta 1967, Beggin', ponovno našla pot na radijske postaje, danes bomo original našli še nekaj let nazaj. "Iko Iko", o kateri je govora je množično prirejana pesem iz New Orleansa, ki govori o boju med dvema indijanskima Mardi Gras plemenima. Pod verzijo, ki se trenutno predvaja po radijskih postajah, se podpisuje pevec iz Papue Nove Gvineje, Justin Wellington. Svojo verzijo pesmi "Iko Iko" je sicer posnel že leta 2017, skupaj s skupino Small Jam. Izdana je na Sony Music UK junija 2019, za preboj v tem času pa je odgovoren spet TikTok. Ta verzija vključuje nekatere spremembe v besedilu in ima svoje originalne dele, a ohranja refren in osnovo. Justin česa drugega uspešnega ni izdal, zato se posvetimo drugim verzijam te pesmi. Če omenimo samo nekatere: The Neville Brothers so jo izdali leta 1981, prav tako so jo priredili Grateful Dead, ki jo igrajo na koncertih vse od leta 1977 dalje. Cyndi Lauper je priredbo vključila na album True Colors iz leta 1986. Pesem je seveda redno igrana s strani glasbenikov iz New Orleansa in jo tam pogosto slišite na ulicah. New Orleans pevec in pianist Dr. John jo je zaigral leta 1972. Sia, skupaj z Jimmy Fallonom, Natalie Portman in The Roots jo je zaigrala na The Tonight Show Starring Jimmy Fallon leta 2016. Nemška Eurodance skupina Captain Jack je bila dokaj uspešna s svojo verzijo iz leta 2001. Sedaj pa se posvetimo še verzijam najpomembnejšim iz vidika glasbene oblike. Najuspešnejša v Veliki Britaniji je bila verzija s strani škotske pevke Natasha, ki je dosegla deseto mesto na UK singles chart leta 1982. Natasha-ina verzija je dejansko takrat bila ena od dveh, ki sta se istočasno pojavili na Official Singles Chart Top 40, drugo so igrale The Belle Stars. Britanska pevska skupina Belle Stars je imela uspeh tudi v ZDA, potem ko je njihova verzija pesmi "Iko Iko" vključena v film Rain Man, kjer nastopata Tom Cruise in Dustin Hoffman. Pesem je rezultat nepričakovanega jam sessiona v New York City studiu, kjer so jo spontano zaigrale ter se same spremljale z ritmom proizvedenim s bobenskimi palčkami na aluminijastih stolih, pepelniku in steklenicah Coca Cole. Ko so producenti počistili šume in dodali bek-vokale bas in bobne, je leta 1965 nastal velik hit. Verzijo pesmi s strani The Dixie Cups mnogi napačno navajajo kot originalno verzijo. Pesem, ki ji originalno najdemo pod imenom "Jock-A-Mo" in je dejanski original, je napisal in zaigral leta 1953 James "Sugar Boy" Crawford s svojimi Cane Cutters, a z njo ni imel uspeha. Pesem je postala popularne šele leta 65 v izvedbi the Dixie Cups. James Crawford je pesem zgradil na osnovi dveh indijanskih vzklikov katerima je dodal glasbo. "Iko Iko" je neke vrste zmagovalni vzklik, "Jock-A-Mo" pa je vzklik, ki je del napada.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes pod drobnogled vzamemo pesem, ki je po radijskih postajah popularna, čeprav ne gre za ravno svežo stvaritev, pesem Beggin' skupine Maneskin. Italijanska rock skupina Maneskin je pesem posnela že leta 2017 in jo zaigrala na X Factor Italia, ter vključila na svoj EP Chosen. Čeprav ni bila izdana kot singl, se je na italijanskih lestvicah prebila na 39. mesto in se prodala v zlati nakladi v Italiji, drugje pa ni imela bila opažena. A po skupinini zmagi na Evroviziji maja letos, je pesem poleg skupininih ostalih izdanih pesmi požela uspeh v Evropi in širše po svetu s štiriletno zamudo. Za to gre zahvala predvsem viralnem uspehu pesmi na platformi TikTok, slišali so jo celo v ZDA, kjer se je na Billboard Hot 100 povzpela na 29. mesto. Pesem je seveda priredba, ko boste iskali original, pa vas bodo informacije vodile do pesmi Beggin' od Madcon. Madcon, norveški hip-hop duo, jo je posnel leta 2007. Pesem je na domači lestvici takoj zasedla vrh te in tam preživela kar 12 tednov. Prejela je tudi nagrado "Hit of the Year" Spellemannprisen in postala popularna širom EU in osvajala lestvice še v drugih državah. Tudi v Veliki Britaniji je bila uspešna in se prebila do petega mesta lestvice. Če se vrnemo v leto 2007 pa lahko ugotovimo, daje hkrati bila izdana še ena verzija te pesmi, pod katero se podpisuje Pilooski, kar je malce čudno, če ne upoštevamo dejstva, da sta dejansko obe pesmi bile priredbi. "Beggin'" sta v bistvu originalno spisala Bob Gaudio in Peggy Farina leta 1967, spopularizirala pa jo je ameriška skupina The Four Seasons. Pesem je bila zelo popularna na Northern soul sceni v Angliji v 70tih, in je kasneje množično prirejana. Kot smo že ugotovili za novejšo zgodovino, leta 2007 se je tega prvi lotil francoski DJ Pilooski, kmalu za tem pa sta jo spopularizirala še Madcon. Verzija dua Madcon sicer ni čista priredba, saj vključuje spremenjeno besedilo in vokale ter dodane rap verze. Verzija od Madcon je tudi v popolnosti posneta na novo, vsi instrumenti so odigrani s strani produkcijske ekipe 3Elementz, vokali pa s strani dua. To leto je pesem Beggin' spet našla pot do radijskih valov, tokrat preko italijanske rock skupine Maneskin, ki so priredili verzijo od Madcon in z njo osvojili lestvice po mnogih državah, predvsem v Evropi. Sam vir pesmi Beggin' prihaja iz leta 1967 v izvedbi Frankie Valli and The Four Seasons.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se poslavljamo od Mikisa Theodorakisa, ki nas je zapustil v 96. letu starosti. Bil je grški skladatelj in pesnik z ogromnim dosegom s svojimi deli, še posebno je bil priljubljen v Grčiji. Napisal je "Mauthausen Trilogy", znano tudi kot "The Ballad of Mauthausen", ki je prepoznana kot ''najlepša glasbena stvaritev o holokaustu v zgodovini glasbe'' in se šteje za njegovo najboljše delo. V splošni glasbeni javnosti je verjetno najbolj znan po delih, ki se vežejo na filme in so jo kasnejši glasbeniki radi semplali. Napisal je pesmi za Zorba the Greek (1964), Z (1969), in Serpico (1973). Skladbo za Serpico imenovano Meeting in the Park, ki so jo kasneje uspešno semplali The Alchemist, The Game, Prodigy in drugi. Mikis je že pri 13. letih napisal svojo prvo skladbo, prvič je koncertiral štiri leta pozneje. Bil pa je tudi izredno politično aktiven in vizionar ter človekoljub. Želel je povezati vse grško ljudstvo, zaradi svojih nazorov pa je bil celo večkrat podvržen mučenju. Svoje boleče izkušnje je prelil v izjemno ganljive stvaritve, s čimer je njegova osebna zgodovina postala del glasbene zgodovine grškega naroda. V smislu popularnosti zunaj Grčije in v glasbenem svetu je bila zanj prelomna glasba za hollywoodski film Grk Zorba z Anthonyjem Quinnom v naslovni vlogi, ki je Mikisu prinesla svetovno slavo. Sirtaki, odplesan na to znamenito glasbo, se je zaradi filma v zavest ljudi zunaj Grčije zasidral kot utelešenje grškega ljudskega plesa.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se osredotočamo na Lee Scratch Perry-ja, legendarnega reggae glasbenika, ki nas je zapustil pri starosti 85 let. Lee se je šele nedavno vrnil na Jamajko iz Evrope, kjer je živel in nas prejšnji teden zapustil, vzrok smrti še ni znan. Znan je kot inovativen producent in pevec, ki je s svojimi novimi studijskimi tehnikami močno spremenil reggae glasbo in je eden pionirjev dub glasbe. Predvsem v 70-tih letih je imel močan vpliv na razvoj dub žanra z prijemi remixanja in studijskih efektov ob predelavah že obstoječih reggae pesmi. Disco Devil je primer pesmi, kjer je Lee združil dve starejši reggae pesmi, Chase the Devil od Max Romea in Croaking Lizard od The Upsetters and Prince Jazzbo ter dodal efekte, ki jasno nakazujejo kam je popeljal zvok reggae-a in kako je nastal dub. Kot samostojni umetnik je izdal kar 79 albumov, ustvarjal je pa do samega konca. Pa preidimo na njegovo delo kot producenta, po katerem je še bolj znan. Že leta 1968 je ustanovil Upsetter Records, leta 1973 pa je v Kingstonu odprl studio Black Ark, v katerem so nastale številne reggae in dub uspešnice. Pri obeh originalnih pesmih združenih v svoji Disco Devil je bil Lee tudi producent. Prva od njiju, Chase the Devil od Max Romea je seveda bila velik hit. Zagotovo pomnite predelavo dela te v nenavadni obleki, v pesmi Out of space, s katero so si vrata v mainstream odprli the Prodigy. Pesem je semplana še v množici drugih pesmih, prav tako je uspešno prirejana. Lee je kot producent sodeloval z ogromno glasbeniki, če omenimo samo nekatere: Bob Marley and the Wailers, Junior Murvin, The Congos, Max Romeo, Adrian Sherwood, Beastie Boys, Ari Up, The Clash, The Orb in tako dalje. Kot je iz imen razvidno gre za zelo raznolike žanre in prav vsi so v njegovem delu našli ogromno inovativnosti in navdiha ter ga vabili k sodelovanju pri ustvarjanju svojih del. Med omenjenimi verjetno izstopa Bob Marley, kateremu je sproduciral množico hitov. Sun is shining, pod katero se kot producent podpisuje legendarni Lee Scratch Perry je ena bolj semplanih in prirejanih pesmi tega dvojca, zagotovo pomnite uspešno priredbo s strani Finley Quaya in kupa dance remixov zadnjih deset let, ki so le delec mnogih primerov kasnejše uporabe te pesmi.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Verzija pesmi Nothing Else Matters, ki je izdana letos pred kratkim, je seveda priredba, ki je nastala v sodelovanju kopice glasbenikov, ki se pod njo podpisujejo: Miley Cyrus, WATT, Elton John, Yo-Yo Ma, Robert Trujillo ter Chad Smith. Pesem je del novega projekta Metallice, albuma The Metallica Blacklist, predelave ikoničnega albuma iz leta 1991, na katerem sodeluje nič manj kot 52 glasbenikov, mi so se s tem poklonili The Black Album-u. Je zbor glasbenikov, med katerimi so nekateri, ki so si z Metallico delili oder in nekaterih, k so mlajši od albuma samega. Kot je rekla skupina: “The Metallica Blacklist ponuja nove dimenzije albuma, katerega privlačnost je Metallico lansirala v mainstream in zagotavlja nov uvid v univerzalno in brezčasno privlačnost v njem, prikazuje vpliv ki ga je 12 pesmi z albuma imelo na oboževalce in glasbenike vseh vrst. Album priredb je del praznovanja 30-letnice tega njihovega 16 krat platinastega izdelka, ki jim je prislužil tudi Grammy-ja. Je sicer njihov peti album, ki ga poznamo kot The Black Album in v sklopu tega praznovanja bosta izšla dva produkta. Prvi je popolnoma zvočno obnovljena verzija originalnega posnetka, ki bo tako izšla skupaj z drugim produktom, albumom priredb, The Metallica Blacklist. Oba albuma, The Black Album in The Metallica Blacklist bosta uradno izdana naslednji torek, 10. septembra preko Blackened Recordings. The Black Album iz katerega prihaja originalna verzija pesmi, ni zgolj najbolj ikoničen album iz zgodovine metal glasbe, temveč eden najuspešnejših albumov sploh. Debitiral je na samem vrhu lestvic v več kot 10 državah, kjer se je tudi lep čas zadržal in seveda poskrbel za zvezdniško ime skupine
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Po več kot dvajsetih letih je na radijske valove znova prišla pesem v ozadju. Poslušalci, ki poznate delo glasbenika pod imenom Moby, se je zagotovo še spomnite v prvi verziji, letos pa se je ta vrnila v preobleki, za katero je poskrbel nemški DJ pod imenom Topic na vokalih pa sta originalno pevko zamenjala Gregory Porter in Amythyst Kiah. Pesem prihaja z letos izdanega albuma Reprise pri založbi Deutsche Grammophon. Album vsebuje predelave njegovih starejših pesmi v različnih preoblekah. Moby je bil najbolj aktiven in uspešen okoli leta 2000, ko je izdal svoja najbolje sprejeta albuma, 'Play' in '18' in iz istega obdobja prihaja tudi prva verzija pesmi. Moby je sicer rad semplal tuja glasbena dela skozi celotno kariero, a največ se je semplanja posluževal prav na albumih 'Play' in '18' in ravno to je bil ključ do njegovega takratnega uspeha in preboja na širšo glasbeno sceno. Kot je sam rekel, je želel ustvariti album s katerim bi zajel tako mlade kot starejše poslušalce. To mu je uspelo s kombinacijo starih gospel in folk napevov in moderne elektronsko podprte produkcije. Zanimiva marketniška strategija, všečen zvok in dobre kritike so albumu prinesli dolgo življenje na vrhovih lestvic in seveda gromozansko naklado. Z albuma je lansiranih kar devet singlov, od katerih so je na vrhove lestvic prebila kar sedmerica. Kot peti singl z Play je izdan singl Natural blues, ki je v bistvu preimenovan remix v originalu a capella pesmi Troubled so hard pevke Verre Hall in njenega bratranca Dock Reed-a. Kot mnoge druge vire Moby-jevih semplov je na svojih raziskovanjih odkril Alan Lomax, ameriški folklorist in muzikologist, ki jo je vključil v zbran glasbeni set z naslovom: Sounds of the south: a musical journey from the Georgia sea islands to the Mississipi delta.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Danes se v njej poslavljamo od še enega izmed ključnih članov skupine Kool & the Gang, Dennis-a "Dee Tee" Thomas-a, ki je pred kratkim preminil pri 70-tih letih, potem ko nas je lani zapustil že Ronald Bell. Oba sta bila ustanovitelja skupine in člana skupine do konca. Kool and the gang je ameriška skupina, ki je nastala leta 64 v New Yersey-u z zanimivo in divjo glasbeno potjo. Začeli so z jazz zvokom, se podali v funk in RNB vode, se preizkusili v smooth-pop funk stvaritvah ter zaključili še z modernim elektro pop zvokom. So pa bili pri vsem tem izredno uspešni, saj so prodali preko 70 milijonov albumov, njihova dela pa so bila tudi izredno pogost vir semplov, saj so močno zaznamovali razvoj glasbene scene. Pesem N.T. so rapperji zelo radi uporabljali kot vir sempla ritma. N.T. prihaja z njihovega ranega obdobja, ko še niso bili slavni in so se izražali predvsem preko jazz in funky elementov ter prihaja z albuma Live at PJ's' iz leta 71, ki so ga posneli v lokalnem klubu in je njihov tretji album. Rapperji in ostali so inspiracijo iz pesmi N.T. iskali predvsem v bobnarskem breaku s konca pesmi, ki najdemo v več kot 300 kasnejših pesmih. Pesem Jungle Boogie je prav tako množično semplana, raperji in ostali so inspiracijo iz nje iskali predvsem v začetku pesmi in raznih elementih, semple najdemo pri več kot 160 kasnejših pesmih, bistven prispevek k zvoku pesmi pa je dodal prav Dennis. Skupina se je na začetku sicer imenovala Jazziacs, nato so se preimenovali v Kool & the Flames in nato še v Kool & the Gang, kar je končno ostalo. Njihovi največji hiti, ki so se pričeli nizati šele leta 73, so bili: "Funky Stuff", "Jungle Boogie", "Summer Madness" in "Hollywood Swinging" iz ranega obdobja ter "Open Sesame", Ladies' Night. "Celebration" "Big Fun", "Get Down on It", in "Joanna" po prihodu pevca James "J.T." Taylor-ja in v zaključnem obdobju slave še "Fresh" in "Cherish". Poslovimo se torej še od enega člana legendarne skupine Kool & the Gang, Dennis-a "Dee Tee" Thomas-a. Dennis je bil "cool cat" skupine, saksofonist, flutist, perkašnist ter tudi 'master of ceremonies' na koncertih. Skupini je poleg glasbenih vložkov dodal največ tudi preko njegovih trendovskih oblek in klobukov ter njegovega sproščenega nastopa.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Pred par tedni je legenda glasbene industrije, George Clinton, dopolnil 80 let. George Clinton je revolucionaliziral funk in R&B in je vodilna sila v ozadju skupin Parliament in Funkadelic. Rojen v Severni Karolini 22 julija 1941, se je Clinton najprej navdušil za doo wop, ko je živel v New Jerseyu. Mojster gospla, doo wopa in soula, je Clinton – pevec, pisec, vodja skupin in mojster koncepiranja - pričel revolucijo kot glavni pevec skupine Parliaments, ki jo je ustanovil leta 1955. Pravna nesoglasja s propadajočim Revilot-om je skupini onemogočilo nastopanje pod tem imenom, zato je Clinton skupino preimenoval v Funkadelic in ta obrat izkoristil za novo konceptualizacijo skupine, vključil instrumente in elemente psihadeličnega rocka, a brez da bi izgubil značilnosti gospla, soula ali funka. Ena najbolj semplanih pesmi skupine Funkadelic je You'll Like It Too, ki prihaja z albuma Connections & Disconnections. You'll Like It Too vsebuje zelo prepoznaven breakbeat z začetka pesmi, ki ga je semplala tako-rekoč celotna hip hop scena v 80tih. Kmalu po zagonu Funkadelic, je Clinton z isto zasedbo zagnal še Parliament. Do konca 70-tih je Clinton in njegov neprestano se spreminjajoči kolektiv Parliament-Funkadelic izdal 39 hitov, med katerimi najdemo tudi še danes popularne pesmi Flash Light," "One Nation Under a Groove," "(Not Just) Knee Deep" in "Aqua Boogie". Flash light od Parliament iz leta 1978 in albuma Funkentelechy Vs. the Placebo Syndrome je prva P-funk pesem v zgodovini, ki je dosegla vrh RNB lestvice, posebna je pa zaradi svoje bas linije, ki je nadalje močno vplivala na žanre new wave, hip hop ter funk nasploh in je kasneje množično semplana. Medtem ko se je P-Funk začasno poslovil od mainstream scene je Clinton zagnal solo kariero. Izdal je album Computer Games leta 1982, kateri je prav tako izredno močno vplival na kasnejši razvoj hip-hopa in G-funka v 90tih. Na njem najdemo velik hit "Atomic Dog" ki je semplan v toliko primerih, da se je uvrstil na osmo mesto lestvice najbolj semplanih pesmi v zgodovini. 'Dedek hip-hopa' kot ga imenujejo, je imel izredno velik vpliv na razvoj glasbe s svojimi solo in P-Funk produkcijami, svoj vpliv pa je poleg statusa glavnega vira semplanja poglobil še z mentoriranjem in sodelovanjem v živo s kasnejšimi zvezdami kot so Digital Underground, Snoop Dogg, OutKast, » Pac, Kendrick Lamar in mnogi drugi. Bil je tudi gonilna sila nenadmašljivega Parliament-Funkadelic koncertnega spektakla, s katerim je koncertiral še vse do starosti 78 let, leta 2019, v katerem je tudi sprejel Lifetime Achievement Award od Recording Academy.
Pozdravljeni v oddaji Second hand. Kot smo že ugotovili pretekli teden, je julij pred 50. leti bil žalosten mesec za ljubitelje glasbe saj sta nas zapustili dve veliki glasbeni legendi. Zadnjič smo se osredotočili na bolj ekscentrično od dveh, Jima Morrisona, tokrat se posvetimo eni najbolj vplivnih osebnosti v jazz glasbi, Louis Daniel-u Armstrong-u, znanemu tudi pod imeni "Satchmo", "Satch" ali "Pops". Bil je ameriški trobentač katerega kariera se je raztezala preko pet desetletij in vseh zvrsti in zgodovinskih prelomnic jazza. Armstrong se je rodil in odraščal v New Orleansu in postal znan v 20. letih prejšnjega stoletja na podlagi svoje inovativnosti pri uporabi trobente. Armstrong je postal temeljni inovator v jazz glasbi, saj je preusmeril fokus iz kolektivne improvizacije v solo vložke in s tem vplival na celotno sceno. Posledično so seveda njegove pesmi množično semplane in prirejane s strani kasnejših glasbenikov. Prelomnica za Armstrong-a je prišla ko je njegova slava dosegla vodjo skupin Fletcher Henderson-a ki je Armstrong-a prepričal v odhod v New York City, kjer si je ta kalu prislužil mesto v vplivnih skupinah kot solo glasbenik. Oženil se je z Lil Hardin in preselila sta se nazaj v Chicago ter skupaj igrala, Armstrong pa je pričel s sestavo svojih 'vročih' jazz skupin. Po letih koncertiranja se je ustalil v Queens-u in v 50. letih postal glasbena ikona, k čemur je pripomogla njegova pojavnost na radiih, televiziji in filmih. S svojim prepoznavnim bogatim in raskavim glasom je Armstrong kmalu postal vpliven pevec in spreten improvizator, ki je spreminjal definicijo petja in melodij, bil pa je tudi mojster 'scat' petja. Armstrong je znan po svoji karizmatični odrski prezenci in glasu kot tudi po igranju trobente. Proti koncu življenja je njegova popularnost bila prisotna v kompletni popularni glasbeni sceni. Armstrong je bil eden prvih popularnih črnskih glasbenikov, ki je prestopil prag v vsesplošno sprejetost in popularnost tudi pri belcih in dejansko po celem svetu. Prejel je mnoga priznanja, med drugim tudi tri nominacije za Grammy nagrado, od katerij je eno osvojil, za svojo izvedbo Hello, Dolly! leta 64. leta 2017 je posthumno sprejet v Rhythm & Blues Hall of Fame.
Neveljaven email naslov