Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vedno veseli vsakega uspeha katerekoli slovenske športne sredine, ki se še zna držati zraven najožje elite evropskih klubskih tekmovanj. Med slednjimi so nedvomno tudi rokometaši Celja.
Rokometaši Celja so v prijetnem poznem poletnem popoldnevu začeli že s 24. sezono v Ligi prvakov. Ob Celjanih bodo svoje klubske barve v boju za najprestižnejšo evropsko klubsko lovoriko v tej sezoni branili še odbojkarji oranžnih zmajev in rokometašice Krima. Ob vsakem začetku se hitro spomini vrnejo v leta ko se je celjski rokomet začel spoprijemati z nasprotniki najvišjega razreda. Bila so obdobja, ko si je bilo potrebno zgraditi svoje ime. V naših okvirih je bilo to vedno zelo odmevno in prepoznavno, že v okvirih nekdanje skupne države, ki je bila vražje močna na rokometnem področju pa so za Celje vedeli vsi; dosežki pa temu niso sledili. Celjani so bili tedaj več med drugoligaši kot v najboljšem razredu. Mnogo so Štajerci vlagali tudi v okrepitve pa se največkrat ni izšlo. Celje je bilo tedaj tudi v vlogi, ki jo potem niso imeli. Šolali in pripravljali so igralce za boljše in niti ni nujno da bolj bogate sredine. Ko je napočila tudi rokometna samostojnost pa je celjski rokomet zaživel in višek dosegel leta 2004, ko je Celjane pred nedavnim umrli Miro Požun popeljal na vrh Evrope.
Mnogi so tedaj trdili, da je bila celjska vrsta v tistem letu skromnejša kot marsikdaj pred tem pa naslova v knežje mesto ob Savinji ni bilo. Ogromno odličnih, da ne rečem kar vrhunskih igralcev, se je tedaj z nekdanje širše domovine zaustavilo v Celju. Pa tudi v drugih slovenskih klubih. Mladi domači igralci so se precej težje prebijali že do članskega moštva kot sedaj in veliko vprašanje, ki me je včeraj spremljalo prek celotne tekme je, kdo od teh mlečnozobih, seveda rokometno gledano, fantov, bi v celjski vrsti našel prostor denimo ob prelomu obeh tisočletij. Tedaj se je najbrž v Golovcu, pa tudi v Zlatorogu, igral najboljši rokomet pod celjskim gradom. V zadnjih štirih letih se Celjanom ni uspelo prebiti v izločilne boje Lige prvakov. Na daleč se še vedno vidi, kakšno spoštovanje imajo tudi največja moštva tega trenutka, ko pridejo v Zlatorog. Ampak vsi se obenem že na treningu dan pred tekmo zavedajo, da je v Celju običajno zelo dobra priložnost tudi za nabiranje prepotrebnih točk za vsaj šesto mesto v skupini, ki še vodi v izločilne boje. Morda dve tekmi več večini ne pomenita veliko, sem pa prepričan da bi v Celju za ti dve dodatni tekmi v pomladanskem obdobju dali vse. Navkljub porazu za uvod s Skjernom, ki je lani v tem času gladko izgubil v Velenju, igralcem nimamo kaj očitati. Brez kilometrine na tem nivoju ne moreš veliko opraviti. Celjani so se za uvod v letošnjo evropsko sezono premagali sami. Tehničnih napak je bilo vsekakor preveč, predvsem pa tedaj, ko si jih nikakor ne smeš dovoliti.
Denarja za delovanje v tej elitni druščini nima nihče manj kot Celjani. Zato ob vsakoletnem osipu, ki ga ne more zaustaviti nihče iščejo v okolju, ki nam je najbližji. Ob tem mi bodo še dolgo v ušesih odmevale besede celjskega stratega Branka Tamšeta ob poletnem evrospkem mladinskem prvenstvu prav v tej dvorani. Ob vprašanju, koliko najbolj obetavnih mladih igralcev prvenstva boste zadržali v Celju. Odgovor je bil najbrž nikogar, morda najboljšega izraelskega strelca. Pa niso niti njega, ob vsem je odšel še prvi strelec prvenstva, Celjan Grega Ocvirk. Bazen mladih iz Lige Seha, kjer celjanov ni več in domače lige pa tudi ne bo večen. Ob vsem pa neposredno iz omenjenih tekmovanj stopiti v Ligo prvakov ni enostavno in že danes se sprašujem kje bo Celju mesto čez dve leti ob reorganizaciji Lige prvakov.
Vedno veseli vsakega uspeha katerekoli slovenske športne sredine, ki se še zna držati zraven najožje elite evropskih klubskih tekmovanj. Med slednjimi so nedvomno tudi rokometaši Celja.
Rokometaši Celja so v prijetnem poznem poletnem popoldnevu začeli že s 24. sezono v Ligi prvakov. Ob Celjanih bodo svoje klubske barve v boju za najprestižnejšo evropsko klubsko lovoriko v tej sezoni branili še odbojkarji oranžnih zmajev in rokometašice Krima. Ob vsakem začetku se hitro spomini vrnejo v leta ko se je celjski rokomet začel spoprijemati z nasprotniki najvišjega razreda. Bila so obdobja, ko si je bilo potrebno zgraditi svoje ime. V naših okvirih je bilo to vedno zelo odmevno in prepoznavno, že v okvirih nekdanje skupne države, ki je bila vražje močna na rokometnem področju pa so za Celje vedeli vsi; dosežki pa temu niso sledili. Celjani so bili tedaj več med drugoligaši kot v najboljšem razredu. Mnogo so Štajerci vlagali tudi v okrepitve pa se največkrat ni izšlo. Celje je bilo tedaj tudi v vlogi, ki jo potem niso imeli. Šolali in pripravljali so igralce za boljše in niti ni nujno da bolj bogate sredine. Ko je napočila tudi rokometna samostojnost pa je celjski rokomet zaživel in višek dosegel leta 2004, ko je Celjane pred nedavnim umrli Miro Požun popeljal na vrh Evrope.
Mnogi so tedaj trdili, da je bila celjska vrsta v tistem letu skromnejša kot marsikdaj pred tem pa naslova v knežje mesto ob Savinji ni bilo. Ogromno odličnih, da ne rečem kar vrhunskih igralcev, se je tedaj z nekdanje širše domovine zaustavilo v Celju. Pa tudi v drugih slovenskih klubih. Mladi domači igralci so se precej težje prebijali že do članskega moštva kot sedaj in veliko vprašanje, ki me je včeraj spremljalo prek celotne tekme je, kdo od teh mlečnozobih, seveda rokometno gledano, fantov, bi v celjski vrsti našel prostor denimo ob prelomu obeh tisočletij. Tedaj se je najbrž v Golovcu, pa tudi v Zlatorogu, igral najboljši rokomet pod celjskim gradom. V zadnjih štirih letih se Celjanom ni uspelo prebiti v izločilne boje Lige prvakov. Na daleč se še vedno vidi, kakšno spoštovanje imajo tudi največja moštva tega trenutka, ko pridejo v Zlatorog. Ampak vsi se obenem že na treningu dan pred tekmo zavedajo, da je v Celju običajno zelo dobra priložnost tudi za nabiranje prepotrebnih točk za vsaj šesto mesto v skupini, ki še vodi v izločilne boje. Morda dve tekmi več večini ne pomenita veliko, sem pa prepričan da bi v Celju za ti dve dodatni tekmi v pomladanskem obdobju dali vse. Navkljub porazu za uvod s Skjernom, ki je lani v tem času gladko izgubil v Velenju, igralcem nimamo kaj očitati. Brez kilometrine na tem nivoju ne moreš veliko opraviti. Celjani so se za uvod v letošnjo evropsko sezono premagali sami. Tehničnih napak je bilo vsekakor preveč, predvsem pa tedaj, ko si jih nikakor ne smeš dovoliti.
Denarja za delovanje v tej elitni druščini nima nihče manj kot Celjani. Zato ob vsakoletnem osipu, ki ga ne more zaustaviti nihče iščejo v okolju, ki nam je najbližji. Ob tem mi bodo še dolgo v ušesih odmevale besede celjskega stratega Branka Tamšeta ob poletnem evrospkem mladinskem prvenstvu prav v tej dvorani. Ob vprašanju, koliko najbolj obetavnih mladih igralcev prvenstva boste zadržali v Celju. Odgovor je bil najbrž nikogar, morda najboljšega izraelskega strelca. Pa niso niti njega, ob vsem je odšel še prvi strelec prvenstva, Celjan Grega Ocvirk. Bazen mladih iz Lige Seha, kjer celjanov ni več in domače lige pa tudi ne bo večen. Ob vsem pa neposredno iz omenjenih tekmovanj stopiti v Ligo prvakov ni enostavno in že danes se sprašujem kje bo Celju mesto čez dve leti ob reorganizaciji Lige prvakov.
V Miesu ob Ženevskem jezeru je vodstvo Mednarodne košarkarske zveze izžrebalo kvalifikacijske skupine za uvrstitev na olimpijske igre v Parizu. Turnirji bodo med 2. in 7. julijem prihodnje leto, o slovenskih nasprotnikih pa podrobneje v tokratni športni zgodbi.
Z VN Valencie se je končala sezona svetovnega prvenstva motociklistov. V kraljevskem razredu MotoGP so tudi letos prevladovali dirkači italijanskega proizvajalca motociklov Ducatija, h kateremu bo prestopil tudi eden najboljših dirkačev vseh časov, Španec Marc Marquez, ki je vse dosedanje uspehe dosegel na Hondi.
S tekmami na severu Finske se je razmahnila sezona športnih tekmovanj na snegu. Po alpskih smučarjih so sezono začeli še smučarski skakalci in tekači ter tekmovalci v nordijski kombinaciji. V športni zgodbi se osredinimo na pričakovanja in cilje v slovenski reprezentanci.
Ob progi v Radizelu, ki je v preteklosti gostila tudi dirke svetovnega prvenstva, so se ob 60-letnici tamkajšnjega društva zbrale legende slovenskega motokrosa.
S tekmami prvega kroga so se začeli boji v odbojkarski ligi prvakov. Ljubljanski ACH Volley je novo sezono elitnega tekmovanja začel na zahtevnem gostovanju pri italijanskem prvaku Trentinu.
Sezona evropskega pokala se bo kmalu prevesila v drugo polovico. V tej se bodo boji za mesta, ki vodijo v končnico, še zaostrili. Košarkarji Olimpije so po vseh težavah s poškodbami in neuigranostjo ekipe od končnice za zdaj precej oddaljeni.
Razmerja moči se v domačih dvoranah niso bistveno spremenila. Hokejisti Olimpije so tudi v letošnji sezoni osrednji favoriti za nov naslov državnih prvakov. Pvenstvo, v katerem v članski konkurenci nastopajo le štirje klubi, pa so letos pozitivno popestrili Celjani, ki obenem nastopajo tudi v alpski hokejski ligi.
Slovenska nogometna reprezentanca je s tekmo proti Kazahstanu končala kvalifikacije za uvrstitev na evropsko prvenstvo, ki bo prihodnje leto v Nemčiji.
V Poreču poteka sklepni turnir najboljše četverice lige prvakov v balinanju, na katerega se je po senzacionalni četrtfinalni zmagi uvrstila tudi škofjeloška Trata.
Za alpske smučarke v hitrih disciplinah se letošnja sezona svetovnega pokala začenja v Zermattu, kjer so imeli prireditelji na ledeniku pod Matterhornom precej težav s slabimi vremenskimi razmerami. Tekmovalke se bodo pomerile na dveh smukih. V konkurenci je tudi Ilka Štuhec, ki je bila v pretekli sezoni ena od najuspešnejših v tej disciplini, več točk je zbrala le Italijanka Sofia Goggia.
So tekme, ki so del vsakdana vrhunskega športnika, so tekme o katerih športniki sanjajo in so tekme, ki odpirajo vrata sanj. Pred slovensko nogometno reprezentanco je tekma na Danskem, ki bi lahko Sloveniji že krog pred koncem kvalifikacij zagotovila drugi nastop na evropskih prvenstvih.
Celjski rokometaši ohranjajo mesto med evropsko rokometno elito, vedno težje pa ohranjajo konkurenčnost znotraj najvišje ravni evropskega klubskega tekmovanja. O letošnji celjski evropski poti podrobneje v jutranjem športnem utrinku.
Kamniške odbojkarice so odigrale prvo domačo tekmo lige prvakinj, v Kamniku pa je ta hip precej bolj vroče v moški kot v ženski zasedbi.
Najboljši slovenski kolesarji bodo koledarsko leto sklenili na sklepni prireditvi nacionalne zveze. V Ljubljani sta misli po še eni zelo uspešni sezoni sklenila tudi zmagovalec dirke po Italiji Primož Roglič in prvi kolesar svetovne lestvice Tadej Pogačar.
V naslednjih dneh se bodo končale kvalifikacije za evropsko nogometno prvenstvo. Popoldne se bo zbrala slovenska reprezentanca. V ponedeljkovem športnem utrinku ujamete pregled stanja slovenskih reprezentantov v njihovih klubih.
Slovenske teniške igralke so poskrbele za največji uspeh slovenske reprezentance, ki se je uvrstila v polfinale teniškega pokala reprezentanc. V Sevilli je odigrala tudi dvoboj z Italijo po katerem ujamete utrinek v jutranji športni zgodbi.
Trikratna športnica Slovenije Janja Garnbret začenja priprave na novo, olimpijsko sezono. Ena najbolj izpostavljenih slovenskih športnic je ob olimpijski premieri športnega plezanja navdušila in tudi v prihodnjem letu bo v soju žarometov.
Nogometaši Olimpije so odigrali četrto tekmo skupinskega dela konferenčne lige. Po tekmi s predstavnikom Ferskih otokov ujamete utrinek v jutranji športni zgodbi.
Neveljaven email naslov