Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Vedno veseli vsakega uspeha katerekoli slovenske športne sredine, ki se še zna držati zraven najožje elite evropskih klubskih tekmovanj. Med slednjimi so nedvomno tudi rokometaši Celja.
Rokometaši Celja so v prijetnem poznem poletnem popoldnevu začeli že s 24. sezono v Ligi prvakov. Ob Celjanih bodo svoje klubske barve v boju za najprestižnejšo evropsko klubsko lovoriko v tej sezoni branili še odbojkarji oranžnih zmajev in rokometašice Krima. Ob vsakem začetku se hitro spomini vrnejo v leta ko se je celjski rokomet začel spoprijemati z nasprotniki najvišjega razreda. Bila so obdobja, ko si je bilo potrebno zgraditi svoje ime. V naših okvirih je bilo to vedno zelo odmevno in prepoznavno, že v okvirih nekdanje skupne države, ki je bila vražje močna na rokometnem področju pa so za Celje vedeli vsi; dosežki pa temu niso sledili. Celjani so bili tedaj več med drugoligaši kot v najboljšem razredu. Mnogo so Štajerci vlagali tudi v okrepitve pa se največkrat ni izšlo. Celje je bilo tedaj tudi v vlogi, ki jo potem niso imeli. Šolali in pripravljali so igralce za boljše in niti ni nujno da bolj bogate sredine. Ko je napočila tudi rokometna samostojnost pa je celjski rokomet zaživel in višek dosegel leta 2004, ko je Celjane pred nedavnim umrli Miro Požun popeljal na vrh Evrope.
Mnogi so tedaj trdili, da je bila celjska vrsta v tistem letu skromnejša kot marsikdaj pred tem pa naslova v knežje mesto ob Savinji ni bilo. Ogromno odličnih, da ne rečem kar vrhunskih igralcev, se je tedaj z nekdanje širše domovine zaustavilo v Celju. Pa tudi v drugih slovenskih klubih. Mladi domači igralci so se precej težje prebijali že do članskega moštva kot sedaj in veliko vprašanje, ki me je včeraj spremljalo prek celotne tekme je, kdo od teh mlečnozobih, seveda rokometno gledano, fantov, bi v celjski vrsti našel prostor denimo ob prelomu obeh tisočletij. Tedaj se je najbrž v Golovcu, pa tudi v Zlatorogu, igral najboljši rokomet pod celjskim gradom. V zadnjih štirih letih se Celjanom ni uspelo prebiti v izločilne boje Lige prvakov. Na daleč se še vedno vidi, kakšno spoštovanje imajo tudi največja moštva tega trenutka, ko pridejo v Zlatorog. Ampak vsi se obenem že na treningu dan pred tekmo zavedajo, da je v Celju običajno zelo dobra priložnost tudi za nabiranje prepotrebnih točk za vsaj šesto mesto v skupini, ki še vodi v izločilne boje. Morda dve tekmi več večini ne pomenita veliko, sem pa prepričan da bi v Celju za ti dve dodatni tekmi v pomladanskem obdobju dali vse. Navkljub porazu za uvod s Skjernom, ki je lani v tem času gladko izgubil v Velenju, igralcem nimamo kaj očitati. Brez kilometrine na tem nivoju ne moreš veliko opraviti. Celjani so se za uvod v letošnjo evropsko sezono premagali sami. Tehničnih napak je bilo vsekakor preveč, predvsem pa tedaj, ko si jih nikakor ne smeš dovoliti.
Denarja za delovanje v tej elitni druščini nima nihče manj kot Celjani. Zato ob vsakoletnem osipu, ki ga ne more zaustaviti nihče iščejo v okolju, ki nam je najbližji. Ob tem mi bodo še dolgo v ušesih odmevale besede celjskega stratega Branka Tamšeta ob poletnem evrospkem mladinskem prvenstvu prav v tej dvorani. Ob vprašanju, koliko najbolj obetavnih mladih igralcev prvenstva boste zadržali v Celju. Odgovor je bil najbrž nikogar, morda najboljšega izraelskega strelca. Pa niso niti njega, ob vsem je odšel še prvi strelec prvenstva, Celjan Grega Ocvirk. Bazen mladih iz Lige Seha, kjer celjanov ni več in domače lige pa tudi ne bo večen. Ob vsem pa neposredno iz omenjenih tekmovanj stopiti v Ligo prvakov ni enostavno in že danes se sprašujem kje bo Celju mesto čez dve leti ob reorganizaciji Lige prvakov.
Vedno veseli vsakega uspeha katerekoli slovenske športne sredine, ki se še zna držati zraven najožje elite evropskih klubskih tekmovanj. Med slednjimi so nedvomno tudi rokometaši Celja.
Rokometaši Celja so v prijetnem poznem poletnem popoldnevu začeli že s 24. sezono v Ligi prvakov. Ob Celjanih bodo svoje klubske barve v boju za najprestižnejšo evropsko klubsko lovoriko v tej sezoni branili še odbojkarji oranžnih zmajev in rokometašice Krima. Ob vsakem začetku se hitro spomini vrnejo v leta ko se je celjski rokomet začel spoprijemati z nasprotniki najvišjega razreda. Bila so obdobja, ko si je bilo potrebno zgraditi svoje ime. V naših okvirih je bilo to vedno zelo odmevno in prepoznavno, že v okvirih nekdanje skupne države, ki je bila vražje močna na rokometnem področju pa so za Celje vedeli vsi; dosežki pa temu niso sledili. Celjani so bili tedaj več med drugoligaši kot v najboljšem razredu. Mnogo so Štajerci vlagali tudi v okrepitve pa se največkrat ni izšlo. Celje je bilo tedaj tudi v vlogi, ki jo potem niso imeli. Šolali in pripravljali so igralce za boljše in niti ni nujno da bolj bogate sredine. Ko je napočila tudi rokometna samostojnost pa je celjski rokomet zaživel in višek dosegel leta 2004, ko je Celjane pred nedavnim umrli Miro Požun popeljal na vrh Evrope.
Mnogi so tedaj trdili, da je bila celjska vrsta v tistem letu skromnejša kot marsikdaj pred tem pa naslova v knežje mesto ob Savinji ni bilo. Ogromno odličnih, da ne rečem kar vrhunskih igralcev, se je tedaj z nekdanje širše domovine zaustavilo v Celju. Pa tudi v drugih slovenskih klubih. Mladi domači igralci so se precej težje prebijali že do članskega moštva kot sedaj in veliko vprašanje, ki me je včeraj spremljalo prek celotne tekme je, kdo od teh mlečnozobih, seveda rokometno gledano, fantov, bi v celjski vrsti našel prostor denimo ob prelomu obeh tisočletij. Tedaj se je najbrž v Golovcu, pa tudi v Zlatorogu, igral najboljši rokomet pod celjskim gradom. V zadnjih štirih letih se Celjanom ni uspelo prebiti v izločilne boje Lige prvakov. Na daleč se še vedno vidi, kakšno spoštovanje imajo tudi največja moštva tega trenutka, ko pridejo v Zlatorog. Ampak vsi se obenem že na treningu dan pred tekmo zavedajo, da je v Celju običajno zelo dobra priložnost tudi za nabiranje prepotrebnih točk za vsaj šesto mesto v skupini, ki še vodi v izločilne boje. Morda dve tekmi več večini ne pomenita veliko, sem pa prepričan da bi v Celju za ti dve dodatni tekmi v pomladanskem obdobju dali vse. Navkljub porazu za uvod s Skjernom, ki je lani v tem času gladko izgubil v Velenju, igralcem nimamo kaj očitati. Brez kilometrine na tem nivoju ne moreš veliko opraviti. Celjani so se za uvod v letošnjo evropsko sezono premagali sami. Tehničnih napak je bilo vsekakor preveč, predvsem pa tedaj, ko si jih nikakor ne smeš dovoliti.
Denarja za delovanje v tej elitni druščini nima nihče manj kot Celjani. Zato ob vsakoletnem osipu, ki ga ne more zaustaviti nihče iščejo v okolju, ki nam je najbližji. Ob tem mi bodo še dolgo v ušesih odmevale besede celjskega stratega Branka Tamšeta ob poletnem evrospkem mladinskem prvenstvu prav v tej dvorani. Ob vprašanju, koliko najbolj obetavnih mladih igralcev prvenstva boste zadržali v Celju. Odgovor je bil najbrž nikogar, morda najboljšega izraelskega strelca. Pa niso niti njega, ob vsem je odšel še prvi strelec prvenstva, Celjan Grega Ocvirk. Bazen mladih iz Lige Seha, kjer celjanov ni več in domače lige pa tudi ne bo večen. Ob vsem pa neposredno iz omenjenih tekmovanj stopiti v Ligo prvakov ni enostavno in že danes se sprašujem kje bo Celju mesto čez dve leti ob reorganizaciji Lige prvakov.
Hokejisti Olimpije, ki so v svoje vrste zvabili nekaj novih igralcev, začenjajo priprave na novo sezono.
V Kranju je bil prejšnji konec tedna najmočnejši turnir v odbojki na mivki pri nas. Že ta teden pa se bo na Dunaju začelo evropsko prvenstvo, na katerem bosta nastopili tudi najboljši Slovenki.
Na Japonskem so po plavalnih bojih na svetovnem prvenstvu v vodnih športih podelili odličja še najboljšim reprezentancam v vaterpolu.
V Fukuoki na Japonskem se končuje svetovno prvenstvo v vodnih športih, hkrati pa tudi nastopi slovenskih plavalcev; te bomo vzeli pod drobnogled.
V kvalifikacijah evropskih klubskih tekmovanj ob Olimpiji, ki lovi uvrstitev v elitno ligo prvakov, nastopata še Celje in Maribor. Za evropsko jesen se borita v konferenčni ligi.
Za nogometaše Olimpije se nadaljujejo boji v evropskih tekmovanjih. V 2. kvalifikacijskem krogu za uvrstitev v ligo prvakov so se pomerili z Ludogorcem.
Slovenska košarkarska reprezentanca je v sklopu priprav na svetovno prvenstvo odigrala prvo prijateljsko tekmo. V Celju se je sinoči še brez nekaterih nosilcev igre pomerila s Kitajsko.
V Mariboru se je začel olimpijski festival evropske mladine. Na domačem dogodku na Štajerskem bo slovenske barve v enajstih disciplinah zastopala najštevilčnejša reprezentanca doslej.
S parado šampionov na Elizejskih poljanah v Parizu se je končala 110. kolesarska dirka po Franciji, ki je prinesla nov izjemen boj Tadeja Pogačarja in Jonasa Vingegaarda. Dogajanje z najprestižnejše tritedenske kolesarske preizkušnje na svetu podoživimo v jutranjih športnih minutah.
Poletni meseci prinašajo vrhunec ženskega nogometa v letošnjem letu. Avstralija in Nova Zelandija gostita deveto svetovno prvenstvo.
Vrhunec letošnjega odbojkarskega poletja je tudi za slovensko odbojkarsko reprezentanco končni turnir lige narodov. V Gdansku se je pomerila z Japonsko in prepričljivo izgubila, tako pa tudi končala letošnje nastope v ligi narodov.
Nadaljujejo se kvalifikacijski boji za uvrstitev v nogometno Ligo prvakov. Vstopnico za elitno klubsko tekmovanje lovijo slovenski državni prvaki nogometaši Olimpije, ki so se v uvodnem krogu še drugič pomerili z latvijsko Valmiero.
Kolesarska dirka po Franciji je ob slovenskih uspehih osrednja julijska športna tema. Kolesarji počasi zapuščajo Alpe, še pred tem pa jih čaka ena najzahtevnejših etap letošnje dirke.
V Gdansku bo v tem tednu finalni turnir odbojkarske lige narodov. O koncu vrhunca letošnjega odbojkarskega poletja v svetovnem merilu podrobneje v jutranji športni zgodbi.
Pred kolesarji je še zadnji prosti dan na dirki po Franciji, pred vami pa jutranji športni utrinek iz Alp.
Vrnitev motokrosista Tima Gajserja na dirke svetovnega prvenstva je športna tema nedeljskega jutra.
Na kolesarski dirki po Franciji je pred kolesarji še ena zahtevna gorska etapa, ob začetku najtežjega dela letošnje dirke v jutru ujamete utrinek s prizorišča.
Po nogometaših Olimpije so evropske kvalifikacije začeli še Mariborčani in Domžalčani. Vsaka evropska tekma prinaša zejeten kup denarja, s katerim si slovenski klubi poleti polnijo svoje blagajne.
Kolesarji se bližajo Alpam, kjer bodo drugi konec tedna dirke po Franciji morda že odločilne gorske etape. Pred alpskim trojčkom karavana ne varčuje z močmi. Utrinek s prizorišča ujamete v jutru na Valu 202.
Neveljaven email naslov