Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Včeraj dopoldne je na ljubljanskih Poljanah potekala prireditev, imenovana "Poljane pojejo", ki jo že peto leto zapored organizirajo Društvo upokojencev Poljane, Dom upokojencev Center in Četrtna skupnost Center. Dogodek je med seboj povezal različne generacije in ustanove, od vrtca do doma upokojencev, vsem pa je skupna ljubezen do petja. Kako je pred štirimi leti sploh prišlo do ideje za to majsko prireditev, je Juretu Čepinu povedala Jera Grobelnik, direktorica doma upokojencev Center.
Včeraj dopoldne je na ljubljanskih Poljanah potekala prireditev, imenovana “Poljane pojejo”, ki jo že peto leto zapored organizirajo Društvo upokojencev Poljane, Dom upokojencev Center in Četrtna skupnost Center. Dogodek je med seboj povezal različne generacije in ustanove, od vrtca do doma upokojencev, vsem pa je skupno veselje do petja. Kot je povedala direktorica doma upokojencev Center, Jera Grobelnik, je bila ideja za ta dogodek povezana z dnevom mladosti, 25. majem.
To je hkrati tudi dan našega doma, zato smo malo prilagajali in potem je prišla ideja, da preko pesmi združimo vse generacije. Vsi, vrtci, šole in upokojenci v okolici se izredni radi udeležujejo te prireditve. Tudi program je tradicionalen, preko petja in pesmi povežemo vrtce, osnovne šole, srednje šole, zaposlene z območja Poljan in naše stanovalce doma ter upokojence dnevnih centrov – skratka od najmlajših do najstarejših, ki še radi pojejo.
Nastop najmlajših
foto: Jure Čepin
Pobudnica prvega srečanja pred štirimi leti je bila gospa Marinka Kapelj, predsednica društva upokojencev Poljane, ki je tudi tokrat aktivno sodelovala pri organizaciji. Povezala se je z delovno terapevtko iz doma in skupaj sta sestavili program, namenjen vsem, ki radi zapojejo.
Mislim, da so bili udeleženci zelo zadovoljni, saj so nastopali pred dokaj veliko množico. Tisti, ki pa so prišli poslušat, pa so bili zagotovo zelo veseli. Zanimivo je, kako z užitkom starejši spremljamo “mularijo” iz vrtca – ti otroci so za našo generacijo izredno ljubko doživetje. Vsekakor drugo leto zgodbo ponovimo!
Solistki z Gimnazije Poljane
foto: Jure Čepin
Da je prireditev potekala gladko in brez zapletov, je poskrbela Saša Novak, delovna terapevtka v domu upokojencev Poljane, ki z gospo Marinko vsako leto vabi vse pevske skupine s področja Poljan,ustvari program in ga tudi povezuje.
Na začetku je bilo nekoliko težje pridobiti vse nastopajoče, začeli smo s pisnimi povabili, potem jih je bilo treba tudi poklicati in malo prepričevati, ker je pa zdaj to že peto srečanje, takšnih problemov ni več. Vsako leto se nam kdo na novo pridruži, poskušamo dodati tudi kakšno posebno točko – letos so bile to osnovnošolke s tapkanjem po mizi – tako da je prireditev vsako leto pestrejša.
Z letošnjimi nastopi so bili zadovoljni tudi obiskovalci. Upokojenka Štefka, ki se prireditve udeleži vsako leto, je pohvalila nove pridobitve in več zborovskih nastopov. Nad številnimi obiskovalci pa je bila navdušena tudi gospa Ana, ki že peto leto zapored sodeluje v pevskem zboru Doma upokojencev Poljane.
Danes smo zapeli tri pesmi, najprej “Gremo na Pokljuko”, nato “Prinesi mi rože” in na koncu še “Orglice”. Vsi nastopajoči, čeprav imamo visoka leta – tudi že čez 90 nekateri – in so morda nekoliko dementni, imamo voljo do petja in smo zelo radi v pevskem zboru. Danes je bilo neverjetno veliko ljudi in to nas zelo veseli.
Prireditve, kakršna je “Poljane pojejo”, so dokaz, da leta ne predstavljajo nobene ovire za pevsko udejstvovanje in da lahko različne generacije medsebojno sodelujejo pri stvareh, ki so jim pri srcu.
883 epizod
Oddaja STORŽ - Starejši v tretjem obdobju renesanse življenja - odkriva številne plasti življenja v zreli dobi - od družbenih pomenov in ekonomskih posledic staranja prebivalstva, aktivnosti starejših ljudi, njihove vključenosti v družbo, možnosti ponovne zaposlitve, medgeneracijskega sodelovanja do rekreativnih dejavnosti, izobraževanja za starejše, zdravstvenih težav in modrih nasvetov znanih Slovencev. Oddaja STORŽ sicer govori o starejših, namenjena pa je vsem, ki se sprašujejo o kakovosti življenja.
Včeraj dopoldne je na ljubljanskih Poljanah potekala prireditev, imenovana "Poljane pojejo", ki jo že peto leto zapored organizirajo Društvo upokojencev Poljane, Dom upokojencev Center in Četrtna skupnost Center. Dogodek je med seboj povezal različne generacije in ustanove, od vrtca do doma upokojencev, vsem pa je skupna ljubezen do petja. Kako je pred štirimi leti sploh prišlo do ideje za to majsko prireditev, je Juretu Čepinu povedala Jera Grobelnik, direktorica doma upokojencev Center.
Včeraj dopoldne je na ljubljanskih Poljanah potekala prireditev, imenovana “Poljane pojejo”, ki jo že peto leto zapored organizirajo Društvo upokojencev Poljane, Dom upokojencev Center in Četrtna skupnost Center. Dogodek je med seboj povezal različne generacije in ustanove, od vrtca do doma upokojencev, vsem pa je skupno veselje do petja. Kot je povedala direktorica doma upokojencev Center, Jera Grobelnik, je bila ideja za ta dogodek povezana z dnevom mladosti, 25. majem.
To je hkrati tudi dan našega doma, zato smo malo prilagajali in potem je prišla ideja, da preko pesmi združimo vse generacije. Vsi, vrtci, šole in upokojenci v okolici se izredni radi udeležujejo te prireditve. Tudi program je tradicionalen, preko petja in pesmi povežemo vrtce, osnovne šole, srednje šole, zaposlene z območja Poljan in naše stanovalce doma ter upokojence dnevnih centrov – skratka od najmlajših do najstarejših, ki še radi pojejo.
Nastop najmlajših
foto: Jure Čepin
Pobudnica prvega srečanja pred štirimi leti je bila gospa Marinka Kapelj, predsednica društva upokojencev Poljane, ki je tudi tokrat aktivno sodelovala pri organizaciji. Povezala se je z delovno terapevtko iz doma in skupaj sta sestavili program, namenjen vsem, ki radi zapojejo.
Mislim, da so bili udeleženci zelo zadovoljni, saj so nastopali pred dokaj veliko množico. Tisti, ki pa so prišli poslušat, pa so bili zagotovo zelo veseli. Zanimivo je, kako z užitkom starejši spremljamo “mularijo” iz vrtca – ti otroci so za našo generacijo izredno ljubko doživetje. Vsekakor drugo leto zgodbo ponovimo!
Solistki z Gimnazije Poljane
foto: Jure Čepin
Da je prireditev potekala gladko in brez zapletov, je poskrbela Saša Novak, delovna terapevtka v domu upokojencev Poljane, ki z gospo Marinko vsako leto vabi vse pevske skupine s področja Poljan,ustvari program in ga tudi povezuje.
Na začetku je bilo nekoliko težje pridobiti vse nastopajoče, začeli smo s pisnimi povabili, potem jih je bilo treba tudi poklicati in malo prepričevati, ker je pa zdaj to že peto srečanje, takšnih problemov ni več. Vsako leto se nam kdo na novo pridruži, poskušamo dodati tudi kakšno posebno točko – letos so bile to osnovnošolke s tapkanjem po mizi – tako da je prireditev vsako leto pestrejša.
Z letošnjimi nastopi so bili zadovoljni tudi obiskovalci. Upokojenka Štefka, ki se prireditve udeleži vsako leto, je pohvalila nove pridobitve in več zborovskih nastopov. Nad številnimi obiskovalci pa je bila navdušena tudi gospa Ana, ki že peto leto zapored sodeluje v pevskem zboru Doma upokojencev Poljane.
Danes smo zapeli tri pesmi, najprej “Gremo na Pokljuko”, nato “Prinesi mi rože” in na koncu še “Orglice”. Vsi nastopajoči, čeprav imamo visoka leta – tudi že čez 90 nekateri – in so morda nekoliko dementni, imamo voljo do petja in smo zelo radi v pevskem zboru. Danes je bilo neverjetno veliko ljudi in to nas zelo veseli.
Prireditve, kakršna je “Poljane pojejo”, so dokaz, da leta ne predstavljajo nobene ovire za pevsko udejstvovanje in da lahko različne generacije medsebojno sodelujejo pri stvareh, ki so jim pri srcu.
Oddaja STORŽ – Starejši v tretjem obdobju renesanse življenja – odkriva številne plasti življenja v zreli dobi, od družbenih pomenov in ekonomskih posledic staranja prebivalstva do dejavnosti starejših ljudi, njihove vključenosti v družbo, možnosti ponovne zaposlitve in medgeneracijskega sodelovanja ter rekreativnih dejavnosti, izobraževanja za starejše, zdravstvenih težav in modrih nasvetov znanih Slovencev. STORŽ sicer pripoveduje o starejših, namenjen pa je vsem, ki se sprašujejo o kakovosti življenja.
Oddaja STORŽ – Starejši v tretjem obdobju renesanse življenja – odkriva številne plasti življenja v zreli dobi, od družbenih pomenov in ekonomskih posledic staranja prebivalstva, dejavnosti starejših ljudi, njihove vključenosti v družbo, možnosti ponovne zaposlitve in medgeneracijskega sodelovanja do rekreativnih dejavnosti, izobraževanja za starejše, zdravstvenih težav in modrih nasvetov znanih Slovencev. STORŽ sicer pripoveduje o starejših, namenjen pa je vsem, ki se sprašujejo o kakovosti življenja.
Gospo Mirjano Borčič so podobe filmskega platna osvojile za vse življenje. Danes, ko šteje dobrih 96 let, še vedno z žarom v očeh pripoveduje o srečanju s filmom, z umetniki, režiserji. Diplomirala je iz ruščine in srbohrvaščine, kot vodja filmske vzgoje pa je v Pionirskem domu vzpostavila nove temelje sodobne filmske pedagogike, razvijala je otroško in mladinsko ustvarjalnost. Delovala je v sosvetu za film Zveze kulturnih organizacij Slovenije, v Zvezi prijateljev mladine Slovenije, Republiški komisiji za film, sekciji kritikov in publicistov pri Društvu slovenskih filmskih delavcev, Unescu, v mednarodnih povezavah slovenske in tuje ustvarjalnosti, Deseti muzi, Filmskih pogovorih ob kavi po projekcijah filmov za seniorje v ljubljanskem Kinodvoru. Poleg številnih zapisov je pred osmimi leti objavila knjigo Odstiranje pogleda: Spomini, izkušnje, spoznanja. Gospa Mirjana Borčič je v pogovoru z Lucijo Fatur odstrla le majhen drobec iz svojega bogatega filmskega življenja, leta pa je ne ovirajo, da ne bi bila še vedno dejavna.
Gospoda Rajka Rekanoviča vsi kličejo kar Ramo. Ima pestro življenjsko zgodbo, ki jo je rad podelil z nami, prav tako kot rad podeli naokrog tudi svojo dobro voljo. Loti se veliko dejavnosti, saj je prav zato tudi prišel v Dom upokojencev Domžale, da mu ne bo dolgčas in da bo v družbi svoje generacije, kot je povedal Luciji Fatur v pogovoru prav ob koncu lanskega leta in dodal, da je v domu šele kratek čas. .
Dom upokojencev Domžale je zadnja leta dom gospe Ivane Koželj. Čeprav jo vse življenje spremlja bolezen, ni bila nikoli črnogleda, ves čas je v prihodnost zrla z optimizmom in še danes je tako. V pogovoru z Lucijo Fatur je gospa Ivana Koželj najprej povedala, kako to, da je prav v tem domu v Domžalah.
V Koroškem domu starostnikov v Slovenj Gradcu nas vedno radi sprejmejo. Kako so preživeli zadnji dve leti, smo v pogovorih s stanovalci že slišali, kot povsod, je bilo tudi pri njih potrebne veliko energije, dobre volje in iznajdljivosti. Danes bo naš sogovornik gospod Adolf Čas. Pravi, da komaj ve za korono, zakaj, pa boste izvedeli v naslednjih minutah.
Sam pravi, da je njegova življenjska pot sestavljena iz dveh obdobij: mladostnega, v katerem je imel prednost nogomet, in drugega, poslovnega, zdaj že več kot petdeset let posvečenega vinu. Bil je prvi lastnik zasebnega podjetja na Slovenskem v Jugoslaviji, ki se ukvarja s pridelavo penine po klasični metodi. Uradno se je upokojil prvega dne novega tisočletja, a še vedno ostal dejaven. Toliko, da mu je pred kratkim s skupino sodelavcev prvič uspelo pridelati penino brez žvepla. Pred dnevi je praznoval enainosemdeseti rojstni dan. Magistra agronomije, enologa in vrhunskega vinarja Janeza Isteniča smo povabili v zadnjo letošnjo oddajo Storž. Z njim se bo pogovarjal Marko Rozman.
Knjige, ročna dela in druženje so dejavnosti, ki gospe Kristini Ivančič zapolnjujejo dneve v Domu upokojencev Domžale. Pravi, da se človek nehote spominja preteklosti, a življenje gre naprej. Z Lucijo Fatur sta se pogovarjali tudi o mladosti, zaznamovani z boleznijo, pa o prijetnih službenih letih in o iztekajočem se letu.
Gospa Olga Andjelkovič ima, kot prava upokojenka, zapolnjene prav vse dneve. S čim vse se ukvarja, boste izvedeli v naslednjih minutah, med drugim se lahko pohvali tudi z letošnjo tretjo nagrado na natečaju Mestne knjižnice Ljubljana v sodelovanju s knjižnicami Osrednjeslovenske regije z naslovom Zgodbe mojega kraja – Spomini na šolske dni. Zbirali so kratke, resnične zgodbe, natečaj je bil namenjen starejšim od 60 let. Lucija Fatur je gospo Olgo Andjelković obiskala prav na dan, ko je prvič to zimo močno snežilo.
Gospo Majo Gregorič smo v naši oddaji že spoznali, živi v Koroškem domu starostnikov v Slovenj Gradcu. Vedno pripravljena na pogovor, predvsem pa optimistična, je prijetna sogovornica in tako sta tudi tokrat z Lucijo Fatur nekako zaokrožili leto, ki se izteka.
"Zgodbe mojega kraja - spomini na šolske dni" je nosil naslov natečaj za najboljšo zgodbo Mestne knjižnice Ljubljana v sodelovanju s knjižnicami Osrednjeslovenske regije in vabil k sodelovanju starejše od 60 let. Zgodbe so zbirali čez poletje, najboljših deset pa nagradili. Prvonagrajenko smo v naši oddaji že spoznali, danes pa je Lucija Fatur v studio povabila gospo Tatjano Valetič, dobitnico druge nagrade.
Najprej je zapisovala veselo-žalostne zgodbe iz otroštva in mladosti, hudomušne prigode o ljudeh in krajih Poljanske doline, pregovore in modrosti. Zapisanega gradiva je bilo vse več in po treh letih je njena knjiga "na svitlo dana". Veseli se odzivov. Marica Mrak, 82-letna nekdanja učiteljica osnovnošolcev v Poljanski dolini, je polna energije, optimizma in znanja, ki ga vsak dan nadgrajuje in dopolnjuje z reševanjem križank in ugank, tudi na računalniku.
Našo današnjo sogovornico v oddaji Storž, gospo Frančiško Novak, kličejo Francka. Zadnji dve leti preživlja v Koroškem domu starostnikov v Slovenj Gradcu, dneve si zapolni za različnimi dejavnostmi, v spomin se ji prikradejo leta njenega življenja. Lucija Fatur in Francka Novak sta pogovor začeli pri najbolj aktualni temi zadnjih dveh let, pri covidu 19, za katerim je zbolela tudi gospa Francka.
V Sloveniji živi le nekaj oseb, ki se približujejo 110. letu starosti ali pa so ga že dopolnile. Med njimi je tudi Julijana Zakrajšek iz vasice Podulaka pri Velikih Laščah, ki je konec oktobra praznovala 109 let življenja. Za svojo starost je še povsem čila in zdrava, brez očal redno plete, rada tudi bere, precej opravil po hiši še vedno postori sama, seveda pa ji na pomoč z veseljem priskočijo njeni pra ter pra-pra nečaki in nečakinje. Jemlje le nekaj zdravil, kakršna morajo tudi pol stoletja mlajši od nje, veliko se smeje, po hiši še vedno hodi brez bergel ali palice, no, ja, ima sicer slušni aparat, le sem ter tja pa jo na njena leta spomni blaga bolečina v kolenu. Gospo Julijano Zakrajšek je na njenem domu obiskal Marko Škrlj.
S projektom "Zapišimo spomine" želi Zavod Dobra pot okrepiti vključenost starejših v družbo ter z njihovimi zgodbami povezati mlajšo in starejšo generacijo. Namen projekta je tudi prenos znanja in izkušenj na mlajše ter ohranjanje ustnega izročila. Projekt predstavljata Nava Vardjan in Sitka Tepeh.
Oddaja STORŽ – Starejši v tretjem obdobju renesanse življenja – odkriva številne plasti življenja v zreli dobi, od družbenih pomenov in ekonomskih posledic staranja prebivalstva, dejavnosti starejših ljudi, njihove vključenosti v družbo, možnosti ponovne zaposlitve in medgeneracijskega sodelovanja do rekreativnih dejavnosti, izobraževanja za starejše, zdravstvenih težav in modrih nasvetov znanih Slovencev. STORŽ sicer pripoveduje o starejših, namenjen pa je vsem, ki se sprašujejo o kakovosti življenja.
Zgodbe mojega kraja – Spomini na šolske dni je natečaj za najboljšo zgodbo Mestne knjižnice Ljubljana, v katerem so lahko sodelovali starejši od 60 let. Od aprila do septembra so na natečaj prihajale kratke zgodbe, v katerih so avtorji obujali spomine na tiste dni pred mnogimi leti, ko so poleg znanja v šoli nabirali tudi lepe spomine iz mladih dni. Gostja tokratne oddaje je prvonagrajenka natečaja gospa Slavica Remškar.
Gospoda Ernesta Kobolta že vse življenje spremljata ljubezen in pozornost do slovenskega jezika - zakaj, boste izvedeli v tokrani oddaji. Z bivanjem v Koroškem domu starostnikov v Slovenj Gradcu je zadovoljen, z Lucijo Fatur pa sta pogovor seveda začela pri aktualnem dogajanju.
"Leto in pol, kot ga ne pomnijo, leto in pol težke preizkušnje", pravijo v Koroškem domu starostnikov v Slovenj Gradcu, ko jih je obiskala Lucija Fatur. "Prilagajali smo se iz obdobja v obdobje, spoznavali in se učili", pripovedujeta socialna delavka Sandra Pavše in fizioterapevtka Vesna Gologranc.
Neveljaven email naslov