Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
"Kamor vsi, tja tudi mi!" V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira. A iskali je ne bomo prozaično, kot to počnejo običajni mediji, temveč s slogom in dostojanstvom. Kajti do danes je že očitno, da ne gre samo za maketo; za izdelek iz kovine, lesa, nekaj žic in tekočih kristalov, temveč gre za mogočen simbol.
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
"Kamor vsi, tja tudi mi!" V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira
“Kamor vsi, tja tudi mi!” V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira. A iskali je ne bomo prozaično, kot to počnejo običajni mediji, temveč s slogom in dostojanstvom. Kajti do danes je že očitno, da ne gre samo za maketo; za izdelek iz kovine, lesa, nekaj žic in tekočih kristalov, temveč gre za mogočen simbol.
Šele če vemo, kakšna je simbolna moč te makete, postane jasno, da gre za artefakt, vreden samega Indiana Jonesa – ki bi mu lahko ne navsezadnje outosourcali iskanje makete.
Do zdaj je maketa – simbol že zrušila Cerarjevo vlado, po novem grozi še Šarčevi. Ali bo Šarec maketo preživel, še ne vemo, vsekakor pa ta inštalacija že danes pojasnjuje njegov nepričakovan javnomnenjski uspeh.
Namreč Šarec je izjemno dober v odslavljanju svojih sodelavcev. Ne da si padli ministri, poslanci in podobni v teh nekaj koalicijskih mesecih javne sramote ne bi zaslužili … Vendar jih Šarec odslavlja z integriteto, odločnostjo in izjemno visoko načelnostjo. Prav ta načelnost v odpuščanju in jasno kaznovanje grešnih je, vsaj po našem – najverjetneje napačnem – mnenju, skrivnost njegove priljubljenosti. Zdaj, ko maketa visi nad Juretom Lebnom, ki očitno ne bo postal super smetar, temveč bo končal na smetišču padlih ministrov, se moramo resno vprašati o paranormalni moči makete drugega tira. Kot ugotavljajo te dni časopisni članki, drugi tir deli usodo makete, oziroma maketa simbolizira usodo drugega tira – tako da v uvodu v današnji prispevek lahko pretenciozno zakličemo: “Nizke gradnje so bog in maketa je njegov prerok!”
Če hočemo razumeti razdiralno moč makete, se moramo vrniti k teoretičnim osnovam maketarstva. Kljub temu, da so v reviji TIM načrte zanimivih maket prenehali objavljati, je maketarstvo na Slovenskem izjemno priljubljeno. Priljubljeno celo do ravni, ko se je zabrisala teoretična meja med maketo in dejanskostjo. Včasih smo vedeli, kje je maketi mesto! Recimo ko je vojak zgradil Eifflov stolp, nihče, niti graditelj sam, ni menil, da je sposoben zgraditi tudi dejanski stolp. Pri nas pa se je ta podrobnost izgubila. Graditelji makete drugega tira so s popkovino povezani z dejansko graditvijo. Velja namreč splošno mnenje, kako je koruptivna graditev makete drugega tira garant za poznejšo koruptivno graditev dejanskega drugega tira. Kajti bistvo vsake makete je prepričanje, da je maketa zvest posnetek resničnosti v pomanjšanem merilu.
Seveda ne trdimo, da med graditvijo drugega tira ne bo koruptivnih dejanj, je pa nekoliko neresno sklepati, da bodo, ker je bila koruptivna graditev njegove makete.
Od kod tolikšna zaljubljenost v makete? Nekaj je zagotovo na tem, da je Slovenija kot država maketa sama po sebi. Vse, kar se dogaja v velikih ali tradicionalnih ali kako drugače resnih državah, se dogaja tudi pri nas – le da v stokrat manjšem merilu. Mogoče poslušalstvo ni opazilo, a nenehno iskanje referenc v tujini je najlepši primer slovenskega maketarstva. Recimo Big foot mama so slovenski Stonsi, Ljubljanica je slovenska Sena, uvoz na ljubljanski obvoznici je slovenska Parabolica … Vse, kar obstaja zunaj v svetu, ima svoj slovenski ekvivalent, izdelan v manjšem merilu. Drugi neizpodbitni dokaz za Slovenijo državo – maketo se skriva v pravilu, da za maketo ni nujno, da v celoti deluje. Če deluje delno, ali pa ustvarja samo iluzijo delovanja, je to zanjo in tudi za državo Slovenijo povsem dovolj.
Kar nas pripelje do maketarjev. Maketarji so ljudje, ki nimajo smelosti za merilo 1 : 1. Če bi jo imeli, ne bi bili maketarji. Infrastrukturna blokada, v kateri smo se znašli, ni nič drugega kot pomanjkanje poguma, odločnosti in vizije, ki so potrebni za merilo 1 : 1 … Zato smo Slovenci narod maketarjev in zato je maketa drugega tira trenutno v Sloveniji pomembnejša kot drugi tir sam. Maketa drugega tira nas kot narod bolje opredeljuje, kot nas opredeljuje resnična graditev drugega tira. Ker se zavedamo, da smo z maketo, kakorkoli je že bila koruptivna, uspeli, z drugim tirom ne bomo nikoli.
Da ne bo razumljeno narobe; maketarstvo ne pomeni lenobe ali neinventivnosti. Za maketo sta potrebni natančnost in vztrajnost … Hudiča; večino časa je za maketo potrebno več truda, koncentracije in znoja, kot za dejansko zadevo. Je pa maketa izključno individualna rabota in zato še dodatno blizu slovenskemu geniju, ki mu je delo v skupini tuje. Ob tem pa je graditev maket razumljena kot hobi, kar pa je natančno tisto vzdušje, ki preveva slovensko aktivno populacijo; polovica si je želi iz službe narediti hobi, druga polovica pa svoje hobije spreminja v službo.
Tako vidimo, da ima obsedenost z maketo drugega tira svoje vzroke in očitno tudi svoje posledice. Seveda obstaja rešitev; če bi graditev drugega tira zaupali recimo Francu Jožefu, bi cesar, vajen megalomanskosti Južne železnice, ušivih 26 kilometrov drugega tira razumel kot maketo.
750 epizod
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
"Kamor vsi, tja tudi mi!" V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira. A iskali je ne bomo prozaično, kot to počnejo običajni mediji, temveč s slogom in dostojanstvom. Kajti do danes je že očitno, da ne gre samo za maketo; za izdelek iz kovine, lesa, nekaj žic in tekočih kristalov, temveč gre za mogočen simbol.
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
"Kamor vsi, tja tudi mi!" V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira
“Kamor vsi, tja tudi mi!” V iskanje makete torej. Tiste makete, ki ponazarja veličastnost drugega tira. A iskali je ne bomo prozaično, kot to počnejo običajni mediji, temveč s slogom in dostojanstvom. Kajti do danes je že očitno, da ne gre samo za maketo; za izdelek iz kovine, lesa, nekaj žic in tekočih kristalov, temveč gre za mogočen simbol.
Šele če vemo, kakšna je simbolna moč te makete, postane jasno, da gre za artefakt, vreden samega Indiana Jonesa – ki bi mu lahko ne navsezadnje outosourcali iskanje makete.
Do zdaj je maketa – simbol že zrušila Cerarjevo vlado, po novem grozi še Šarčevi. Ali bo Šarec maketo preživel, še ne vemo, vsekakor pa ta inštalacija že danes pojasnjuje njegov nepričakovan javnomnenjski uspeh.
Namreč Šarec je izjemno dober v odslavljanju svojih sodelavcev. Ne da si padli ministri, poslanci in podobni v teh nekaj koalicijskih mesecih javne sramote ne bi zaslužili … Vendar jih Šarec odslavlja z integriteto, odločnostjo in izjemno visoko načelnostjo. Prav ta načelnost v odpuščanju in jasno kaznovanje grešnih je, vsaj po našem – najverjetneje napačnem – mnenju, skrivnost njegove priljubljenosti. Zdaj, ko maketa visi nad Juretom Lebnom, ki očitno ne bo postal super smetar, temveč bo končal na smetišču padlih ministrov, se moramo resno vprašati o paranormalni moči makete drugega tira. Kot ugotavljajo te dni časopisni članki, drugi tir deli usodo makete, oziroma maketa simbolizira usodo drugega tira – tako da v uvodu v današnji prispevek lahko pretenciozno zakličemo: “Nizke gradnje so bog in maketa je njegov prerok!”
Če hočemo razumeti razdiralno moč makete, se moramo vrniti k teoretičnim osnovam maketarstva. Kljub temu, da so v reviji TIM načrte zanimivih maket prenehali objavljati, je maketarstvo na Slovenskem izjemno priljubljeno. Priljubljeno celo do ravni, ko se je zabrisala teoretična meja med maketo in dejanskostjo. Včasih smo vedeli, kje je maketi mesto! Recimo ko je vojak zgradil Eifflov stolp, nihče, niti graditelj sam, ni menil, da je sposoben zgraditi tudi dejanski stolp. Pri nas pa se je ta podrobnost izgubila. Graditelji makete drugega tira so s popkovino povezani z dejansko graditvijo. Velja namreč splošno mnenje, kako je koruptivna graditev makete drugega tira garant za poznejšo koruptivno graditev dejanskega drugega tira. Kajti bistvo vsake makete je prepričanje, da je maketa zvest posnetek resničnosti v pomanjšanem merilu.
Seveda ne trdimo, da med graditvijo drugega tira ne bo koruptivnih dejanj, je pa nekoliko neresno sklepati, da bodo, ker je bila koruptivna graditev njegove makete.
Od kod tolikšna zaljubljenost v makete? Nekaj je zagotovo na tem, da je Slovenija kot država maketa sama po sebi. Vse, kar se dogaja v velikih ali tradicionalnih ali kako drugače resnih državah, se dogaja tudi pri nas – le da v stokrat manjšem merilu. Mogoče poslušalstvo ni opazilo, a nenehno iskanje referenc v tujini je najlepši primer slovenskega maketarstva. Recimo Big foot mama so slovenski Stonsi, Ljubljanica je slovenska Sena, uvoz na ljubljanski obvoznici je slovenska Parabolica … Vse, kar obstaja zunaj v svetu, ima svoj slovenski ekvivalent, izdelan v manjšem merilu. Drugi neizpodbitni dokaz za Slovenijo državo – maketo se skriva v pravilu, da za maketo ni nujno, da v celoti deluje. Če deluje delno, ali pa ustvarja samo iluzijo delovanja, je to zanjo in tudi za državo Slovenijo povsem dovolj.
Kar nas pripelje do maketarjev. Maketarji so ljudje, ki nimajo smelosti za merilo 1 : 1. Če bi jo imeli, ne bi bili maketarji. Infrastrukturna blokada, v kateri smo se znašli, ni nič drugega kot pomanjkanje poguma, odločnosti in vizije, ki so potrebni za merilo 1 : 1 … Zato smo Slovenci narod maketarjev in zato je maketa drugega tira trenutno v Sloveniji pomembnejša kot drugi tir sam. Maketa drugega tira nas kot narod bolje opredeljuje, kot nas opredeljuje resnična graditev drugega tira. Ker se zavedamo, da smo z maketo, kakorkoli je že bila koruptivna, uspeli, z drugim tirom ne bomo nikoli.
Da ne bo razumljeno narobe; maketarstvo ne pomeni lenobe ali neinventivnosti. Za maketo sta potrebni natančnost in vztrajnost … Hudiča; večino časa je za maketo potrebno več truda, koncentracije in znoja, kot za dejansko zadevo. Je pa maketa izključno individualna rabota in zato še dodatno blizu slovenskemu geniju, ki mu je delo v skupini tuje. Ob tem pa je graditev maket razumljena kot hobi, kar pa je natančno tisto vzdušje, ki preveva slovensko aktivno populacijo; polovica si je želi iz službe narediti hobi, druga polovica pa svoje hobije spreminja v službo.
Tako vidimo, da ima obsedenost z maketo drugega tira svoje vzroke in očitno tudi svoje posledice. Seveda obstaja rešitev; če bi graditev drugega tira zaupali recimo Francu Jožefu, bi cesar, vajen megalomanskosti Južne železnice, ušivih 26 kilometrov drugega tira razumel kot maketo.
Ob počastitvi spomina na umrle v vseh vojnah se zdi streljanje s puškami vsaj neprimerno, če že ne škandalozno.
V teh vremensko zahtevnih urah in dnevih pa nekaj sproščene in prepotrebne zabave. In kaj je lahko bolj zabavnega od slovenske vlade?
Nekaj o princih, kraljih in ostalih pravljičnih likih. Ter o novinarjih, ki so vse, le pravljični liki ne. Savdski princ in prestolonaslednik je novinarju, svojemu strastnemu kritiku, dal odsekati glavo. Svetovna javnost se je zganila. Del svetovne javnosti se je zganil celo tako zelo, da so zažugali s prstom in zagrozili, da hudobnemu princu ne bodo več prodajali orožja. Na srečo tako daleč, da bi kdo zagrozil z blokado savdske nafte, ni šel nihče. Kaj pa je en novinar proti milijonom sodčkov! Piše: Marko Radmilovič.
V oddaji boste slišali kup pavšalnih navedb, nepodprtih s kakršnimi koli podatki. Kar pa ni nič hudega. Tudi v resnih medijih na temo obveščevalnih struktur slišite kup pavšalnih in s podatki nepodprtih navedb. Takšna je pač narava obveščevalnega dela.
Če nič drugega smo prejšnje dni izvedeli, kakšen bo konec sveta. Religiozne prakse ponujajo vsaka svoj scenarij, a kot kaže s poslednjo sodbo, kolobarjenjem duše in z zabavo z devicami ne bo nič. Konec bo veliko bolj posveten. Odvisno od kulinaričnih preferenc naroda se bo človeštvo ali skuhalo ali speklo. Nekako tako je razumeti opozorila iz Medvladnega foruma o podnebnih spremembah, ki poteka v Južni Koreji. Mimogrede; če bi 195 delegatov imelo svoje srečanje v Severni Koreji, bi verjetno ugotovili, da se tam podnebje še nič ne segreva. Piše Marko Radmilovič.
V zapisih je sporedu najbrž preambiciozno modrovanje o sreči. Sreče je več vrst. Tako ne bomo govorili o družinski, športni, osebni in podobnih srečah. Danes bomo govorili o sreči, ki se pojavlja pri igrah na srečo. Piše: Marko Radmilovič
Te dni so sosedje Avstrijci začeli kopati drugo cev karavanškega predora. Istočasno na bi začeli kopati tudi Slovenci proti Avstriji, a na naši strani so Karavanke še neokrnjene.
Nekaj o vseprisotni temi – varnosti. Nevarnost preži na nas iz vseh kotov in vsak trenutek nas lahko ugonobi vse od meča do lakote. In seveda virusov.
Eno zadnjih priložnosti za nekaj sproščenega poletnega esprija začnimo s krajšo odo: Muslimani imajo Meko, Kristjani imajo Jeruzalem. Pivci vina imajo Medano, A pivci piva imamo žalsko fontano. Več v Zapisih iz močvirja, piše Marko Radmilovič.
Pa smo nazaj. Zdi se, kot da niti nismo odšli. Ko smo se junija poslovili, smo imeli vlado z delnimi pooblastili, ko se septembra vračamo, imamo še vedno vlado z delnimi pooblastili. Ker smo preživeli, ker je preživela država in ker je očitno preživela tudi vlada z delnimi pooblastili, se zastavlja logično vprašanje: Ali sploh potrebujemo vlado s polnimi pooblastili? Piše: Marko Radmilovič Glas: Jure Franko
Danes pa zelo na kratko, kajti oba redna poslušalca te oddaje si še nista povsem opomogla od podaljšanega konca tedna. In prav o prazničnih dneh bo tekla beseda. Analizirali bomo nekaj temeljnih misli, ki so jih ob prazničnih nagovorih izrekli vidni predstavniki naroda. In sicer zadnje besede v govorih predsednika parlamenta, predsednika vlade, predsednika republike, ob tem pa bomo prenesli še praznične misli državljana Franca K.
Pri nas na asfalt še vedno gledamo kot na najredkejšo možno dobrino. Kot bi šlo za črno zlato, ne pa za mešanico gramoza in odpadka pri pridobivanju nafte. Sploh pa ni sprejemljiv argument, da za asfaltiranje ni denarja. Skozi okno ga lopatamo z referendumi, odškodninami, izgubljenimi tožbami in ostalimi demokratičnimi procesi. Povedano drugače: če imamo dovolj denarja za demokracijo, bi ga morali imeti tudi za asfalt.
Svetovni dogodki niso prijazni do tistih, ki ponoči radi spijo. Najprej je bilo treba pospremiti finale košarkarske lige NBA, potem pa še srečanje predsednika Trumpa in predsednika Kima. In naj že na začetku povemo: omemba košarke ni popolnoma neumestna. Denis Rodman, znameniti »Črv« iz šampionskega moštva Čikaga, ima v ameriško-severnokorejskih odnosih pomembno vlogo in ob srečanju je bil tako ganjen, da je celo zajokal. Ampak kaj to srečanje za ves svet zares pomeni? Piše: Marko Radmilovič
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Danes pa o čebelah. Izpustili bomo večino duhovitih primerjav in primernih verzov, ki so jih o žuželki zadnje dni izbrskali v medijih, in se posvetili sami vlogi čebele. Ne le na planetu, temveč predvsem v zunanjepolitičnem kontekstu.
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Priprave na sestop oblasti k ljudem, kot tudi lahko razumemo inflacijo volitev in referendumov v prihodnjih mesecih, so v popolnem razmahu. Pesniško navdahnjeni protagonisti skupaj z najbolj vnetimi analitiki vse skupaj označujejo za praznik demokracije – toda okorelemu ciniku se zdi vse skupaj malce nadležno. Še posebno zato, ker se letos volitvam ne boste mogli izogniti.
Če bi po naslednji skrunitvi spomenika predsednik republike lastnoročno z gobico čistil svojo zapuščino na Kongresnem trgu, bi izpolnil svoje spravno poslanstvo
Slovensko podeželje je neusahljiv vir pameti in modrosti. Zato je projekt, imenovan »pametna vas«, vsaj nepoučenemu nekoliko tuj
Neveljaven email naslov