Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ime mesta Aarburg v kantonu Aargau v osrčju Švice vam verjetno ne pove prav veliko. Veliko bližje so nam Habsburžani, ena najstarejših in največjih vladarskih dinastij v Evropi, ki je velik pečat pustila tudi na naših tleh. In če niste vedeli Habsburžani izvirajo prav iz tega švicarskega kantona, iz mesta Aarburg, ki je od precej večjega Basla oddaljen 40 kilometrov, pa prihaja tudi Esther Kompare. Dolgo časa je bila vpeta v svet bančništva, pozneje je delala na matičnem uradu, po upokojitvi pa je Švico zamenjala za Slovenijo. Verjetno ni treba posebej poudarjati, da je za njeno selitev kriva ljubezen. Življenje v Sloveniji označuje z besedico »luksuz«, hkrati pa je v naši državi prepoznala številne neizkoriščene možnosti, prepričana je, da bi politiki morali narediti precej več, da se nam ne bi dogajal »beg možganov«. Kakšne so možnosti, da Slovenija nekoč postane druga Švica?
Esther Kompare je švicarski Aarburg zamenjala za slovenski Mengeš
Habsburžani so ena od najstarejših in največjih vladarskih dinastij v Evropi, ki je velik pečat pustila tudi na naših tleh, izvira pa iz švicarskega kantona Aargau. V tem nemško govorečem kantonu v osrčju Švice leži tudi mesto Aarburg, ki je od precej večjega Basla oddaljen 40 kilometrov. Pot do osrednje Slovenije se podaljša na 800 kilometrov, in to je razdalja, ki Esther Kompare zdaj loči od domačega Aarburga. Dolgo časa je bila vpeta v svet bančništva, pozneje je delala na matičnem uradu, po upokojitvi pa je Švico zamenjala za Slovenijo. Verjetno ni treba posebej poudarjati, da je za njeno selitev kriva ljubezen. Življenje v Sloveniji označuje z besedico luksuz, hkrati pa je v naši državi prepoznala številne neizkoriščene možnosti, prepričana je, da bi politiki morali narediti precej več, da se nam ne bi dogajal beg možganov. Kakšne so možnosti, da Slovenija nekoč postane druga Švica?
To pa manjka še veliko, sto let stare železniške proge, tudi ceste niso povsod najboljše, da ne omenjam ravnaja z odpaki, pa čakalne vrste v zdravstvu, prej sploh nisem poznala besedne zveze čakalna doba.
Zaostanek na področju infrastrukture pa ne zmanjšuje dejstva, da je kakovost življenja v Sloveniji zelo dobra, med slovenskimi atributi Esther omenja lokalno hrano in odlično vino.
Prav tako je super, da so mlade mamice v Sloveniji lahko eno leto na porodniški, to je luksusz, v Švici to ni tako. Tudi organiziranost in dostopnost do javnih vrtcev sta slovenska prednost.
Čeprav v Sloveniji skoraj vsak govori vsaj en tuj jezik, se Esther zdi zelo pomembno učenje slovenščine, brez nje bi bila za marsikaj prikrajšana. Slovenščina je težka, je spoznanje, ki smo ga v rubriki Drugi pogled slišali že velikokrat. Ena napačna črka ali en napačen zlog lahko povzroči zagato ali smeh.
Pred leti sva šla z možem na obisk k prijatelju na Gorenjsko, bil je velikonočni čas. Gostitelj me je prijazno vprašal: “Boste kavo, lepotica?” Jaz pa sem odgovorila: “Kave ne bom, potico pa bi.”
Esther kot nekdanja bančna uslužbenka ocenjuje, da so Slovenci precej varčni ljudje in da znajo dobro ravnati z denarjem. Šele v Sloveniji je spoznala, kako draga dežela je Švica.
Tudi v Sloveniji je življenje drago in težko, če moraš preživeti s 400 ali 500 evri na mesec. Na ljubljanski tržnici sem opazila, da nekateri starejši ljudje odpirajo smetnjake in gledajo, ali je med odpadki kaj uporabnega. To me je šokiralo.
Švicarji so znani tudi kot odlični izdelovalci ur in zato morda stereotipno pomislimo, da so vzor točnosti. Kako se pri tem odrežejo Slovenci? So točni?
Se trudijo (smeh), včasih je bilo slabše, so v povprečju bolj zamujali. Pravzaprav pa me to ni nikoli preveč motilo.
Esther so všeč predvsem zimski športi. Kdaj pa ji hitreje bije srce? Ko drvi proti cilju Ilka Štuhec ali Wendy Holdener?
Pri obeh. Sem vesela, če zmaga Ilka, in prav tako, če zmaga Wendy, samo da ni Američanka (smeh).
399 epizod
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
Ime mesta Aarburg v kantonu Aargau v osrčju Švice vam verjetno ne pove prav veliko. Veliko bližje so nam Habsburžani, ena najstarejših in največjih vladarskih dinastij v Evropi, ki je velik pečat pustila tudi na naših tleh. In če niste vedeli Habsburžani izvirajo prav iz tega švicarskega kantona, iz mesta Aarburg, ki je od precej večjega Basla oddaljen 40 kilometrov, pa prihaja tudi Esther Kompare. Dolgo časa je bila vpeta v svet bančništva, pozneje je delala na matičnem uradu, po upokojitvi pa je Švico zamenjala za Slovenijo. Verjetno ni treba posebej poudarjati, da je za njeno selitev kriva ljubezen. Življenje v Sloveniji označuje z besedico »luksuz«, hkrati pa je v naši državi prepoznala številne neizkoriščene možnosti, prepričana je, da bi politiki morali narediti precej več, da se nam ne bi dogajal »beg možganov«. Kakšne so možnosti, da Slovenija nekoč postane druga Švica?
Esther Kompare je švicarski Aarburg zamenjala za slovenski Mengeš
Habsburžani so ena od najstarejših in največjih vladarskih dinastij v Evropi, ki je velik pečat pustila tudi na naših tleh, izvira pa iz švicarskega kantona Aargau. V tem nemško govorečem kantonu v osrčju Švice leži tudi mesto Aarburg, ki je od precej večjega Basla oddaljen 40 kilometrov. Pot do osrednje Slovenije se podaljša na 800 kilometrov, in to je razdalja, ki Esther Kompare zdaj loči od domačega Aarburga. Dolgo časa je bila vpeta v svet bančništva, pozneje je delala na matičnem uradu, po upokojitvi pa je Švico zamenjala za Slovenijo. Verjetno ni treba posebej poudarjati, da je za njeno selitev kriva ljubezen. Življenje v Sloveniji označuje z besedico luksuz, hkrati pa je v naši državi prepoznala številne neizkoriščene možnosti, prepričana je, da bi politiki morali narediti precej več, da se nam ne bi dogajal beg možganov. Kakšne so možnosti, da Slovenija nekoč postane druga Švica?
To pa manjka še veliko, sto let stare železniške proge, tudi ceste niso povsod najboljše, da ne omenjam ravnaja z odpaki, pa čakalne vrste v zdravstvu, prej sploh nisem poznala besedne zveze čakalna doba.
Zaostanek na področju infrastrukture pa ne zmanjšuje dejstva, da je kakovost življenja v Sloveniji zelo dobra, med slovenskimi atributi Esther omenja lokalno hrano in odlično vino.
Prav tako je super, da so mlade mamice v Sloveniji lahko eno leto na porodniški, to je luksusz, v Švici to ni tako. Tudi organiziranost in dostopnost do javnih vrtcev sta slovenska prednost.
Čeprav v Sloveniji skoraj vsak govori vsaj en tuj jezik, se Esther zdi zelo pomembno učenje slovenščine, brez nje bi bila za marsikaj prikrajšana. Slovenščina je težka, je spoznanje, ki smo ga v rubriki Drugi pogled slišali že velikokrat. Ena napačna črka ali en napačen zlog lahko povzroči zagato ali smeh.
Pred leti sva šla z možem na obisk k prijatelju na Gorenjsko, bil je velikonočni čas. Gostitelj me je prijazno vprašal: “Boste kavo, lepotica?” Jaz pa sem odgovorila: “Kave ne bom, potico pa bi.”
Esther kot nekdanja bančna uslužbenka ocenjuje, da so Slovenci precej varčni ljudje in da znajo dobro ravnati z denarjem. Šele v Sloveniji je spoznala, kako draga dežela je Švica.
Tudi v Sloveniji je življenje drago in težko, če moraš preživeti s 400 ali 500 evri na mesec. Na ljubljanski tržnici sem opazila, da nekateri starejši ljudje odpirajo smetnjake in gledajo, ali je med odpadki kaj uporabnega. To me je šokiralo.
Švicarji so znani tudi kot odlični izdelovalci ur in zato morda stereotipno pomislimo, da so vzor točnosti. Kako se pri tem odrežejo Slovenci? So točni?
Se trudijo (smeh), včasih je bilo slabše, so v povprečju bolj zamujali. Pravzaprav pa me to ni nikoli preveč motilo.
Esther so všeč predvsem zimski športi. Kdaj pa ji hitreje bije srce? Ko drvi proti cilju Ilka Štuhec ali Wendy Holdener?
Pri obeh. Sem vesela, če zmaga Ilka, in prav tako, če zmaga Wendy, samo da ni Američanka (smeh).
Ko ti nekdo v matični državi reče: »Joj, to je pa tako slovensko,« potem veš, da je privajanje na novo državo uspešno. Ta stavek je od sorodnikov slišal tudi Ernesto Gainza. Odkar živi v Sloveniji, namreč s seboj na potovanje vedno vzame copate, te nosi tudi v stanovanju v Venezueli, ko obišče družino. Trikratni Guinnessov rekorder je lani na Kaninu prvič v življenju pri 40 letih obul smuči, v Bovcu pa prvič začutil željo, da bi se ustalil in poiskal parcelo za hiško. Verjetno je za ekstremnega športnika, kaskaderja in poklicnega padalca to adrenalinsko središče ob Soči res kraj, kjer mu nikoli ni dolgčas.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
Anika Dziewior Pavlin ne mara, če kdo reče, da sta poljščina in slovenščina podobna jezika ter da je zato učenje lažje
Bea Tomšič Amon se je slovenskima staršema rodila v argentinski prestolnici Buenos Aires. V več milijonskem mestu je preživela otroštvo in mladost, prvo potovanje v Slovenijo pa je bilo darilo staršev ob zaključku študija arhitekture. Zaradi želje po študiju na Akademiji za likovno umetnost Univerze v Ljubljani je tukaj ostala. V Sloveniji živi že 30 let z vmesno štiriletno prekinitvijo.
K nam je prišel iz večini Slovencev precej nepoznane države z nenavadnim jezikom in posebno pisavo. Kljub temu, da živi na podeželju, kjer so tujci bolj izjema kot pravilo, Gruzijec Tamazi Nozadze vedno poudari, kako lepo so ga sprejeli domačini. Tu se on in njegova družina počutijo odlično, v resnici ima le en velik problem, kot pravi sam - zaradi prijaznih ljudi in številnih novih prijateljev mu vedno primanjkuje časa. Se pa čas marsikomu ustavi v njegovi gruzijski restavraciji na obrobju Ljubljane, kjer ga je obiskala Andreja Čokl.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
Tetyana Makara iz mesta Stryi v okolici Lvova v Ukrajini je v Slovenijo prišla pred 11 leti. Poročila se je namreč s Slovencem, ki pa ga je spoznala v svoji domovini, med njegovim obiskom te nekdanje sovjetske republike. Kot je povedala kolegici Andreji Čokl, je Slovenijo brez večjih težav sprejela kot svojo novo domovino. Kadar se v njej vendarle prebudi domotožje, pa si pomaga z ukrajinsko hrano in pogovorom z ostalimi priseljenci iz držav nekdanje Sovjetske zveze. Teh v Sloveniji ni malo in radi se ustavijo v ruski trgovinici sredi Ljubljane, kjer Tetyana prodaja rusko hrano in druge izdelke iz Rusiji bližnjih dežel.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
Slovenščino je poleg v Sloveniji mogoče študirati tudi v naših sosednjih državah, pa recimo v Bolgariji, Franciji, Španiji, Veliki Britaniji, celo na Japonskem in Kitajskem, če naštejemo le nekaj držav. Med njimi je tudi Poljska, kjer jo poučujejo v petih krajih – Varšavi, Gdansku, Katovicah, Krakovu in Lodžu. Iz slednjega prihaja Karolina Pyzik. V Slovenijo jo je prek študijske izmenjave leta 2013 pripeljal prav študij slovenščine, ki ji je Karolina nadela naziv hipster jezika. Kot pojasnjuje je za njeno odločitev za študij “sokriv” oče.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
V Slovenijo se ljudje priseljujejo že od nekdaj, sodobni čas pa je glede tega še posebej pester. Vsak torek predstavljamo novega prišleka, priseljenko ali migranta, ki so jih v Slovenijo prinesli ljubezen, poslovne priložnosti, stiske ali študij, ter se z njimi pogovarjamo o življenju v Sloveniji in med Slovenci ter odkrivali, kako je vse, kar je slovenskega, videti skozi oči drugih.
Iz Francije že več tednov poročajo o protestih zaradi visokih cen goriva in življenjskih potrebščin, a to po besedah našega tokratnega sogovonika v Drugem pogledu ni nič nenavadno. Francoz Simon Herem v Sloveniji živi že 12 let, sem pa ga je, kot večino naših sogovornikov, pripeljala ljubezen.
Neveljaven email naslov