Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Igor Jurišič, predsednik Združenja slovensko-korejskega prijateljstva
Korejski polotok je prizorišče trenja že več kot pol stoletja. Premirje po korejski vojni je bilo podpisano, mirovni sporazum pa nikoli. Skoraj vsak teden tako spremljamo novice o konfliktih in napetostih. Z državama na obeh straneh 38. vzporednika sodeluje Združenje slovensko-korejskega prijateljstva, ki je v Seul in Pjongjang nedavno poslalo sadiko mariborske stare trte iz katere nameravajo prihodnje leto na demilitariziranem območju med obema državama izdelati vino. Severno in Južno Korejo je večkrat obiskal Igor Jurišič, predsednik Združenja slovensko-korejskega prijateljstva.
foto: Osebni arhiv
Tujci, ki obiščejo Severno Korejo, seveda nimajo dostopa do vseh delov države. Običajno jih spremljata voznik in prevajalec, saj le redki Severnokorejci govorijo angleško. Jurišič pravi, da pa se je mogoče prosto sprehajati po mestih: “Nihče ti izrecno ne pove, da ne smeš hoditi po mestu, ampak svetujejo, da imaš s seboj vsaj prevajalca.”
Spremstvo je tisto, ki obiskovalce seznani z lokalnimi običaji. Sogovornik poudarja, da je azijska kultura drugačna od naše. Navaja primer vodnika, ki je moral študentki, ki je bila v skupini obiskovalcev, pokazati, kje je stranišče. Prihodnji dan je s seboj pripeljal sodelavko, saj je bilo to, da je moral s prstom pokazati v smeri ženskega stranišča, zanj nekaj nenormalnega.
Žalitve voditeljev države niso tolerirane:
Na Severno Korejo je potrebno gledati z azijskega stališča. Če pogledamo na Tajsko, tam lahko za razžalitev kralja dobiš doživljenjski zapor. Eden od turistov bo v tajskem zaporu ostal do konca življenja, ker so ga zalotili, kako je pijan kralju narisal brke. S tem ne opravičujem sistema. Moram pa dodati, da sta obe Koreji izjemno varni državi. Tam je manj možnosti, da se ti zgodi kaj slabega kot v večini evropskih držav.”
Ena bolj razvpitih stvari, povezanih s Severno Korejo, poleg jedrskega programa so delovna taborišča. Igor Jurišič pravi, da jih ni videl, da pa je severnokorejske spremljevalce povprašal o njih:
Kot so nam razložili, si v Severni Koreji, ko storiš prekršek, obsojen na določeno število ur, dni, mesecev, let prisilnega dela. To verjetno lahko poimenujemo tako z besedama delovno taborišče kot družbeno koristno delo.
Lotte tower - najvišja stavba v Seulu
foto: Mark Deibert
Gre za izjemno čisti državi, kjer so ponosni na svojo zgodovino in tradicijo. Se pa trudijo ustvarjati tudi novo zgodovino, velikokrat z gradnjo in početjem, ki mu je mogoče nadeti predpono – naj. “V Seulu deluje najvišje dvigalo v enem kosu, prej so imeli najhitrejše dvigalo na svetu. V Pjongjangu pa imajo največji stadion na svetu; najvišji kamniti stolp na svetu, v Guinnessovi knjigi rekordov so zapisani z največjo akrobatsko predstavo.
Najvišjo goro Mt. Paektu, ki leži na korejskem polotoku (na ozemlju Severne Koreje), občudujejo obojni. Oboji si lastijo tudi nacionalno ljudsko pesem Arirang.
Če bo vse po sreči, bo prihodnje leto iz zasajenih sadik mariborske trte, na demilitariziranem območju nastalo skupno korejsko vino. Gre za območje, ki ga je Igor Jurišič že obiskal. “Poteka po 38. vzporedniku, sega v dva kilometra v notranjost vsake od držav. Tam veljajo posebna pravila; ni dolgocevnega orožja, artilerije, tankov, topov, vojaki so neoboroženi, le poveljniki imajo pri sebi pištolo. Ta pas onemogoča neposreden konflikt med obema Korejama.”
Na sredini območja je objekt oziroma bolje rečeno baraka, kjer sta se do nedavnega dobivali vodstvi obeh držav. Barako nadzirata bobe državi, kar pomeni, da lahko vstopiš s severnokorejske strani, izstopiš na južnokorejski, se sprehodiš po njenem ozemlju in nato nazaj v S. Korejo. “To je edina neposredna meja med obema državama,” pravi sogovornik.
Je pa zanimivo tudi širše območje okoli meje:
V mestu Kaesong, ki ni daleč od meje, je veliko kompleksov, ki so v lasti Južne Koreje. Kljub vsem napetostim, južnokorejska podjetja delajo nemoteno. V nobenem od kritičnih trenutkov se ta ekonomska cona ni zaprla.
“Korejci na obeh straneh si želijo združitve, a do bo do nje težko prišlo, saj se ne bi uspeli dogovoriti pod čigavim vodstvom bi država šla naprej,” še pravi Jurišič.
5420 epizod
Po napornem dnevu se ponoči prileže sproščen pogovor z enim ali več gosti, ki jih voditelj nočnega programa povabi na Nočni obisk. Tako lahko prisluhnete aktualnim pogovorom s športniki, umetniki (pisatelj, slikarji, pesniki, glasbeniki, ...), popotniki, gospodarstveniki, znanstveniki in vsemi drugimi ljudmi, ki imajo kaj povedati. Naši gostje so ljudje različnih poklicev in starosti, ki so pripravljeni svoje bogate izkušnje in zanimive ideje deliti s poslušalci Prvega programa. Osebni in aktualni intervjuji, sproščeni pogovori, ki nas odpeljejo stran od dnevnih tegob in težav, nas zabavajo in nasmejijo ali pa nas spodbudijo k premišljevanju in pogledu vase. Vse to lahko ob začetku noči slišite v Nočnem obisku, ki ga ob četrtkih pripravljajo na Radiu Maribor, ob sobotah pa se z Radiom Koper preselimo še na Primorsko. V noči na torek pa lahko takoj po polnoči slišite ponovitev ene od izstopajočih oddaj minulega tedna, torkova noč je namreč v celoti namenjena reprizam. Elektronska pošta: Nocni.Program@rtvslo.si
Igor Jurišič, predsednik Združenja slovensko-korejskega prijateljstva
Korejski polotok je prizorišče trenja že več kot pol stoletja. Premirje po korejski vojni je bilo podpisano, mirovni sporazum pa nikoli. Skoraj vsak teden tako spremljamo novice o konfliktih in napetostih. Z državama na obeh straneh 38. vzporednika sodeluje Združenje slovensko-korejskega prijateljstva, ki je v Seul in Pjongjang nedavno poslalo sadiko mariborske stare trte iz katere nameravajo prihodnje leto na demilitariziranem območju med obema državama izdelati vino. Severno in Južno Korejo je večkrat obiskal Igor Jurišič, predsednik Združenja slovensko-korejskega prijateljstva.
foto: Osebni arhiv
Tujci, ki obiščejo Severno Korejo, seveda nimajo dostopa do vseh delov države. Običajno jih spremljata voznik in prevajalec, saj le redki Severnokorejci govorijo angleško. Jurišič pravi, da pa se je mogoče prosto sprehajati po mestih: “Nihče ti izrecno ne pove, da ne smeš hoditi po mestu, ampak svetujejo, da imaš s seboj vsaj prevajalca.”
Spremstvo je tisto, ki obiskovalce seznani z lokalnimi običaji. Sogovornik poudarja, da je azijska kultura drugačna od naše. Navaja primer vodnika, ki je moral študentki, ki je bila v skupini obiskovalcev, pokazati, kje je stranišče. Prihodnji dan je s seboj pripeljal sodelavko, saj je bilo to, da je moral s prstom pokazati v smeri ženskega stranišča, zanj nekaj nenormalnega.
Žalitve voditeljev države niso tolerirane:
Na Severno Korejo je potrebno gledati z azijskega stališča. Če pogledamo na Tajsko, tam lahko za razžalitev kralja dobiš doživljenjski zapor. Eden od turistov bo v tajskem zaporu ostal do konca življenja, ker so ga zalotili, kako je pijan kralju narisal brke. S tem ne opravičujem sistema. Moram pa dodati, da sta obe Koreji izjemno varni državi. Tam je manj možnosti, da se ti zgodi kaj slabega kot v večini evropskih držav.”
Ena bolj razvpitih stvari, povezanih s Severno Korejo, poleg jedrskega programa so delovna taborišča. Igor Jurišič pravi, da jih ni videl, da pa je severnokorejske spremljevalce povprašal o njih:
Kot so nam razložili, si v Severni Koreji, ko storiš prekršek, obsojen na določeno število ur, dni, mesecev, let prisilnega dela. To verjetno lahko poimenujemo tako z besedama delovno taborišče kot družbeno koristno delo.
Lotte tower - najvišja stavba v Seulu
foto: Mark Deibert
Gre za izjemno čisti državi, kjer so ponosni na svojo zgodovino in tradicijo. Se pa trudijo ustvarjati tudi novo zgodovino, velikokrat z gradnjo in početjem, ki mu je mogoče nadeti predpono – naj. “V Seulu deluje najvišje dvigalo v enem kosu, prej so imeli najhitrejše dvigalo na svetu. V Pjongjangu pa imajo največji stadion na svetu; najvišji kamniti stolp na svetu, v Guinnessovi knjigi rekordov so zapisani z največjo akrobatsko predstavo.
Najvišjo goro Mt. Paektu, ki leži na korejskem polotoku (na ozemlju Severne Koreje), občudujejo obojni. Oboji si lastijo tudi nacionalno ljudsko pesem Arirang.
Če bo vse po sreči, bo prihodnje leto iz zasajenih sadik mariborske trte, na demilitariziranem območju nastalo skupno korejsko vino. Gre za območje, ki ga je Igor Jurišič že obiskal. “Poteka po 38. vzporedniku, sega v dva kilometra v notranjost vsake od držav. Tam veljajo posebna pravila; ni dolgocevnega orožja, artilerije, tankov, topov, vojaki so neoboroženi, le poveljniki imajo pri sebi pištolo. Ta pas onemogoča neposreden konflikt med obema Korejama.”
Na sredini območja je objekt oziroma bolje rečeno baraka, kjer sta se do nedavnega dobivali vodstvi obeh držav. Barako nadzirata bobe državi, kar pomeni, da lahko vstopiš s severnokorejske strani, izstopiš na južnokorejski, se sprehodiš po njenem ozemlju in nato nazaj v S. Korejo. “To je edina neposredna meja med obema državama,” pravi sogovornik.
Je pa zanimivo tudi širše območje okoli meje:
V mestu Kaesong, ki ni daleč od meje, je veliko kompleksov, ki so v lasti Južne Koreje. Kljub vsem napetostim, južnokorejska podjetja delajo nemoteno. V nobenem od kritičnih trenutkov se ta ekonomska cona ni zaprla.
“Korejci na obeh straneh si želijo združitve, a do bo do nje težko prišlo, saj se ne bi uspeli dogovoriti pod čigavim vodstvom bi država šla naprej,” še pravi Jurišič.
Gotovo ste v katerem od parkov, morda na Ljubljanskem gradu, ali drugje po Sloveniji, že opazili rdeče ležalnike, ljubke stolčke, blazine s črkami in zaboje s knjigami. Morda ste se tudi že zleknili na travo ali ležalnik in prelistali katero od knjig. Knjižnica pod krošnjami deluje že nekaj let in je vse bolj živa. Za njo tiči ekipa inštituta Divja misel, njegova vodja pa je Tina Popovič. A knjige pod drevesi še zdaleč niso edino, kar vzgajajo. Vodnikova domačija, v kateri imajo že dve leti svoj domicil, je prizorišče mnogih dogodkov, povezanih z literaturo. In še z marsičem drugim. Tudi nočni pogovor ne bo tekel le o pisani besedi. Tino Popovič je na obisk povabila Nada Vodušek.
Oblikovanju telesa bomo namenili prve ure zadnje avgustovske nedelje. Pri tem nimamo v mislih le zmanjševanja števila kilogramov, nič bolj enostavno ni niti pridobivanje le teh. Pri tem gre za dolgo in trnovo pot, sploh če imamo premalo znanja in izkušenj. Za dosego želenega cilja je ponavadi potrebne veliko volje, odrekanja in tudi motivacije. Pri tem nam lahko pomaga osebni trener. Kako se sploh znajti v poplavi ponudbe na področju osebnega trenerstva, vrsti različnih diet in tudi vadb? Na ta in podobna vprašanja bomo odgovarjali z lincenciranim osebnim trenerjem, Boštjanom Krekom.
Goran Sambt, prekmurski Koprčan, se je pravkar vrnil iz odročne in skrivnostne dežele, ki meji na Uzbekistan, Kitajsko in Kazahstan, iz Kirgizije. Na 14-dnevni kolesarski turi je spoznaval deželo, v katero radi zaidejo bolj alternativni popotniki. Vtise iz enega zdaj že redkih neskomercializiranih biserov bo predstavil skozi pogovor z Matejo Brežan.
Delo v gozdu spada med najbolj nevarne poklice pri nas, motorna žaga pa je statistično gledano najbolj nevarno orodje. Kako oboje povezati v športno disciplino, bo voditelju Juretu K. Čoklu pojasnil Robert Čuk, evropski prvak tekmovanja gozdnih delavcev ter član ekipe evropskih prvakov v moštveni tekmi. Naše ase si boste na državnem prvenstvu lahko ogledali v živo tudi letos oktobra na Kopah!
Tokrat bomo predstavili transkulturni prostor, oblikovan v sozvočju narave in človeka, kjer nastajajo nove ideje in kjer se predstavljajo perspektivni umetniki. Pruh je nekdanji kamnolom na slovensko-avstrijski meji s pestro zgodovino, danes pa deluje kot infocenter in je sestavni del športno-kulturne ponudbe tega obmejnega dela Štajerske. Gost Teodorja Bostiča bo Primož Ledinek, predsednik društva za organiziranje lokalnih aktivnosti Losi.
Prebivalec Slovenije v povprečju letno zaužije 1,3 kilograma medu, po podatkih Čebelarske zveze Slovenije imajo slovenski čebelarji skupaj od 140 tisoč do 150 tisoč čebeljih družin. Povprečna starost čebelarja se je v zadnjih petih letih s 66 spustila na mejo pod 60 let, kar kaže na to, da se slovensko čebelarstvo revitalizira in pomlajuje. Hitro razvijajoča čebelarska niša postaja urbano čebelarjenje, podpirajo ga velika evropska mesta, in prijelo se je tudi pri nas. Društvo »Urbani čebelar« združuje in povezuje čebelarstvo, čebelarski turizem, varovanje okolja, kmetijstvo, biotehnologijo, kulturo, arhitekturo in krajinsko arhitekturo. Urbano čebelarjenje prinaša številne koristi, »mestni« med je zelo kakovosten, čebele oprašujejo sadna drevesa, za ljudi pa je blagodejno tudi vdihovanje čebeljih aerosolov. Na nočni obisk prihaja urbani čebelar in filmski kritik Gorazd Trušnovec. Povabil ga je Bojan Leskovec. Izvedeli boste, zakaj je urbano čebelarjenje »več kot med«.
Inženirka računalništva in informatike po izobrazbi, programerka po poklicu, popotnica po srcu. Anja Strašek je razpeta med udobnostjo in domačnostjo doma ter željo po odkrivanju prostranosti sveta. Potovanja ji dajejo to, kar ji računalništvo jemlje, in obrnjeno. Iz potrebe po izražanju svojih misli, želja in hrepenenj s pisano besedo in želje po deljenju svojih izkušenj s potovanj je ustvarila blog in tako povezala več svojih interesov, kot so pisanje, fotografija ter oblikovanje in postavljanje spletnih strani, vsem svojim dosedanjim strastem pa je dodala še eno: bloganje. O svojih potepanjih in pisanju bo Anja Strašek na začetku novega tedna več povedala v pogovoru z voditeljico Tadejo Bizilj.
Eni od sedmih milijard je ime slovenske indie folk zasedbe, katere glavnina članov prihaja iz Jezera pri Trebnjem. Glavni vokalist in kitarist Aljaž Hrastar jo je sestavil pred štirimi leti z željo, da bi skupina bratov, sester in prijateljev nadaljevala z njegovim, do tedaj samostojnim delom. Zasedbo zaznamuje prepletanje violine, klavirja, akustične kitare, klarineta in drugih instrumentov. Poleg številnih manjših nastopov v različnih slovenskih krajih so se širši javnosti predstavili tudi na ljubljanskem festivalu Urbano dejanje. Nekaj avtorskih sklad bodo zaigrali tudi v nočnem obisku po polnoči.
Na nočni obisk prihaja Jernej Bortolato, kamnosek in podjetnik. Ni tipični kamnosek, ki bi se posvečal izdelavi tradicionalnih kraških jert in tlakov, osredotočil se je na izdelavo drobnih, unikatnih izdelkov umetne obrti, izdelanih iz kraškega kamna. Njegova vloga je večplastna – je tudi predsednik Območne obrtno-podjetniške zbornice Sežana, sodnik na mednarodnih kamnoseških tekmovanjih, eden pomembnejših členov Festivala kamna v Pliskovici. Zakaj se je kot kamnosek osredotočil na izdelavo drobnih izdelkov iz kraškega kamna, kako usklajuje vse vloge, kako se med seboj dopolnjujejo in kako na tako širok krog aktivnosti gleda družina? Odgovore bo v Nočnem obisku iskala Janja Novoselc.
Na nočni obisk prihajata Martin Močnik in njegova psička Biba, ki se vneto pripravljata na pot. Peš se bosta odpravila po Jakobovi poti oziroma po slavni poti Camino de Santiago. Martin je pred desetimi leti zaradi sladkorne bolezni izgubil vid, kar pa mu ni vzelo volje po velikih podvigih. Večkrat je prehodil že celo Slovenijo, zdaj pa čuti, da je čas za večji podvig na tujem. V dobrih 40 dneh bosta z Bibo prehodila skoraj 1000 kilometrov, se prebila čez visoke pirenejske prelaze in se odpravila še naprej po Portugalski poti do tako imenovanega ‘konca sveta’.
Na nočni obisk tokrat prihaja priznani mariborski fotograf Bojan Mihalič. S fotografiranjem se ukvarja že četrt stoletja; v tem času se je pred njegovim objektivom zvrstilo nekaj tisoč ljudi – vsak s svojo zgodbo, vsak s svojo željo. Naš gost je tudi fotoreporter, sicer pa popotnik, pustolovec, romantik in človek s poslanstvom. Gosta bo v nočnem programu predstavil voditelj Zoran Turk.
Po napornem dnevu se ponoči prileže sproščen pogovor z enim ali več gosti, ki jih voditelj nočnega programa povabi na Nočni obisk. Tako lahko prisluhnete aktualnim pogovorom s športniki, umetniki (pisatelj, slikarji, pesniki, glasbeniki, ...), popotniki, gospodarstveniki, znanstveniki in vsemi drugimi ljudmi, ki imajo kaj povedati. Naši gostje so ljudje različnih poklicev in starosti, ki so pripravljeni svoje bogate izkušnje in zanimive ideje deliti s poslušalci Prvega programa. Osebni in aktualni intervjuji, sproščeni pogovori, ki nas odpeljejo stran od dnevnih tegob in težav, nas zabavajo in nasmejijo ali pa nas spodbudijo k premišljevanju in pogledu vase. Vse to lahko ob začetku noči slišite v Nočnem obisku, ki ga ob četrtkih pripravljajo na Radiu Maribor, ob sobotah pa se z Radiom Koper preselimo še na Primorsko. V noči na torek pa lahko takoj po polnoči slišite ponovitev ene od izstopajočih oddaj minulega tedna, torkova noč je namreč v celoti namenjena reprizam. Elektronska pošta: Nocni.Program@rtvslo.si
Bliža se jesenska gobarska sezona. V oddaji Nočni obisk smo preverili kakšno bero lahko pričakujemo, glede na to, da smo bili priča več vročinskim valovom. Letošnje leto so zaznamovale tudi hude ekološke katastrofe; lahko prebivalci dotičnih območji torej sploh nabirate gobe? Člana gobarsko mikoloških društev Katarina Apostolides in Slavko Šerod sta nam v izčrpnem pogovoru predstavila fascinanten svet gliv in njihovo neverjetno sposobnost, ki bi potencialno lahko očistila planet nesnage s katero smo ljudje obremenili okolje. Prisluhnite posnetku pogovora z določevalcema vrst gob, ki lahko iz glave prepoznata več kot 500 različnih vrst gob. Večina gob pri nas se pojavi med septembrom in oktobrom. Letos smo bili priča več vročinskim valovom in v tem času še ni pričakovati dobre bere gob; bo treba počakati na obsežnejše padavine, pravi Katarin Apostolides, določevalka gob, ki brez težav prepozna več sto vrst gob.
V prvih minutah nedelje bodo osrednja tema – selitve. Doktorica Metka Hercog je postdoktorska raziskovalka, in sicer trenutno razpeta med Univerzo Illinois v ZDA in Univerzo v švicarskem Baslu. V okviru Nacionalnega raziskovalnega centra odličnosti se je med drugim veliko ukvarjala s selitvami visoko izobraženih ljudi v Švico. To deželo od blizu spoznava že kar nekaj let, saj ji selitve, tudi iz lastnih izkušenj, niso tuje. Po diplomi iz mednarodnih odnosov v Ljubljani je odšla na Nizozemsko, kjer je magistrirala in doktorirala, delovno je zelo povezana tudi z Indijo in ZDA. O svojem raziskovanju, migracijskih politikah, visoko kvalificiranih migrantih in seveda lastni izseljenski zgodbi bo dr. Metka Hercog spregovorila na nedeljskem nočnem obisku, kmalu po polnoči. V radijsko družbo jo je povabila Mojca Delač.
Gostja nočnega programa bo Maja Kenda. Pred 10 leti je naredila korenito spremembo v svojem življenju. Odločila se je, da izstopi iz potrošniške družbe in najde svojo srečo v preprostem življenju, v tesnem stiku z naravo. Spremenil se je tudi njen notranji svet. Stopila je na pot samoraziskovanja. Narava je postala njena učiteljica. Naučila jo je videti lepote, ki so okrog nas, v vseh nas, slišati tišino. Vendar ta odmik ni bil njena končna postaja, zato se je po sedmih letih vrnila nazaj v svet tukaj in zdaj, svet, kakršen je, in ne kakršnega bi si želela. To je bila nova velika sprememba, ki ji je prinesla razumevanje srednje poti. Gibanje je del njenega življenja. Zelo zgodaj je spoznala povezavo med gibom in dihom. Vrhunski šport je od nje zahteval prisotnost diha v mirovanju in gibanju, ki jo je okronal za večkratno državno prvakinjo v plavanju. Zadnjih nekaj let se poglablja v jogo. Je učiteljica hatha joge. Skupaj s partnerjem trenutno vodi DIH, Center prisotnosti, kjer svoje znanje in življenjske izkušnje deli naprej. To je njen način življenja.
Igra na glasbilo, ki je videti kot leteči krožnik. Ne, ni priletelo iz vesolja, a ob njegovih zvokih, ki jih Boris izvablja le z rahločutnim udarjanjem z roko ali s prsti, lahko v mislih poletimo poslušalke in poslušalci. Instrument se imenuje hang in je star manj kot dve desetletji. Muzika, ki jo ustvarja Boris in tista, ki jo rad posluša, nas bo ponesla skozi to poletno noč, v pogovoru pa se bomo dotaknili še marsičesa: od Borisovih glasbenih popotovanj po svetu, do mirnega življenja v družbi konj v vasici na kraškem robu. Borisa Magdalenca je na nočni obisk povabila Nada Vodušek.
Na nočni klepet smo povabili slikarja, galerista in aforista Rajka Ferka. Za seboj ima že več kot 250 razstav, sam je bil organizator 16-ih likovnih kolonij; zadnje z naslovom Duplek Art 6 se je udeležilo čez 40 umetnikov iz 13-ih držav. Na začetku leta je postal svetnik za umetnost in kulturno dediščino pri ustanovi ICDJ, s sedežem v Rimu. Je edini Slovenec v tej organizaciji pod okriljem Združenih narodov. Izdal je pa tudi dve knjigi, v nastajanju pa je že nova. Pogovor je pripravil Robert Zajšek.
Pred tednom dni se je s podiplomskega študija v Izraelu v Slovenijo vrnil Aljoša Rudaš, ki se lahko kot prvi pri nas pohvali z nazivom magistra razvojne psihologije razvoja otroka v starosti od 0 do 18 let. Zamenjati domače romsko naselje za velemesto ni bilo lahko, vendar je selitev v tehnološko dovršeno mesto prineslo tudi veliko osebnostno rast. Kako je potekalo njegovo leto v Haifi bomo med drugim spregovorili v Nočnem obisku. Aljošo Rudaša je na klepet v studio v Lendavi povabil Sandi Horvat.
Pevka, igralka, aktivistka so le eni od opisov gostje nocojšnjega klepeta. Je ena redkih medijskih osebnosti pri nas, ki se je udeležila več resničnostnih šovov, tudi v tujini, letos pa je Sloveniji pokazala, da zna zavihteti tudi kuhalnico ter da je pri pripravi preprostih jedi lahko tudi zelo drzna. Na klepet v tej avgustovski noči je Salome pred radijski mikrofon povabil Sandi Horvat.
Spletni vplivneži tudi v Sloveniji že dolgo niso več neznanka. Nekateri se poslužujejo družbenih medijev, drugi svoje življenje in prepričanja delijo prek video posnetkov. Med bolj priljubljene in uspešne slovenske vlogerje se uvršča tudi tokratna nočna gostja Anja Susič – Suska. Kar je nekoč predstavljajo hobi in zabavo, se je počasi spremenilo v resnem posel. Spletno ustvarjanje in spodbujanje gledalcev k zdravemu načinu življenja sta jo namreč pripeljala do točke, ko je morala izbrati med stalno službo in lastnimi projekti. Kakšne izzive prinaša samostojna pot, kako preživeti z vlogerstvom ter kako v boju oglaševalcev za promocijo izdelkov ostati zvest sebi? To so le nekatere teme pogovora, ki ga bo v prvih urah nedelje vodila Ana Skrt.
Neveljaven email naslov