Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Je prihodnost kovaštva lahko svetla?
Nekoč je bila kovaška delavnica v vsakem slovenskem kraju, tako kot zdaj v času jeklenih konjičkov avtomehanični servis. Kladivo in nakovalo, kovaški meh in razbeljeno oglje ter številna druga kovaška orodja je potreboval mojster, pa naj si je šlo za orodnega, podkovskega ali umetnostnega kovača. V kovaški delavnici Kovačije Krmelj v Logu nad Škofjo Loko ohranjajo in nadaljujejo več kot stoletno tradicijo kovanja izdelkov.
Kovaški izdelek se začne rojevati v odprtem ognjišču. Sledi grobo kovanje z vzmetnim kladivom, ki mu v kovaškem žargonu rečejo “norc”. Naslednja stopnja je ročno delo na nakovalu, kjer poskušajo izdelek oblikovati tako, da se čim bolj približa končni obliki. Bolj ko so v tem delu uspešni, manj je brušenja, pripoveduje kovaški mojster Jože Krmelj.
Ohranili smo star način dela, to je danes prednost, za nas je to kovaška dediščina. Ohranili smo odprto kovaško ognjišče, ki deluje na princip podpiha.
Že prapraded Mateje Krmelj (mojstrove žene) se je začel ukvarjati s kovaštvom. Njen dedek pa je v grapi v Poljanski dolini kupil star mlin in zgradil kovačijo z lastno elektrarno.
Tehnologija se je sigurno spremenila, ampak še vedno je veliko ročnega dela. Občutek za kovanje imam tudi jaz. Če vidim sekiro in če ni prave oblike, je hudo.
Delovnik v kovačiji traja tako rekoč ves dan. Dela je veliko, a ker je hrupno in težaško, pa med mladimi ni zanimanja zanj. A Krmelj sam rad poseže po novih izzivih in se uči novih tehnik. V sosednjo Avstrijo se je odpravil nabirat znanje in se poučit v tehniki izdelovanja damaščanskega jekla.
Ko sem videl te izdelke, me je kot kovača pritegnila tehnika kovanja. Dva starejša kovača iz Evrope oz. sosednje Avstrije sta me vpeljala v to tehniko.
Ker gre za majhno družinsko podjetje, so pri sprejemanju naročil precej prilagodljivi: “Železnice uporabljajo čisto specifično orodje, ne uporabljajo ga veliko. Mi jim ga lahko kljub temu naredimo, ker smo majhni in nam je vseeno, ali naročijo samo en komad ali pa dva ali tri.” Pri njih naročajo tudi gasilci, tako orodje za uporabo kot darila ob upokojitvi.
403 epizod
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Je prihodnost kovaštva lahko svetla?
Nekoč je bila kovaška delavnica v vsakem slovenskem kraju, tako kot zdaj v času jeklenih konjičkov avtomehanični servis. Kladivo in nakovalo, kovaški meh in razbeljeno oglje ter številna druga kovaška orodja je potreboval mojster, pa naj si je šlo za orodnega, podkovskega ali umetnostnega kovača. V kovaški delavnici Kovačije Krmelj v Logu nad Škofjo Loko ohranjajo in nadaljujejo več kot stoletno tradicijo kovanja izdelkov.
Kovaški izdelek se začne rojevati v odprtem ognjišču. Sledi grobo kovanje z vzmetnim kladivom, ki mu v kovaškem žargonu rečejo “norc”. Naslednja stopnja je ročno delo na nakovalu, kjer poskušajo izdelek oblikovati tako, da se čim bolj približa končni obliki. Bolj ko so v tem delu uspešni, manj je brušenja, pripoveduje kovaški mojster Jože Krmelj.
Ohranili smo star način dela, to je danes prednost, za nas je to kovaška dediščina. Ohranili smo odprto kovaško ognjišče, ki deluje na princip podpiha.
Že prapraded Mateje Krmelj (mojstrove žene) se je začel ukvarjati s kovaštvom. Njen dedek pa je v grapi v Poljanski dolini kupil star mlin in zgradil kovačijo z lastno elektrarno.
Tehnologija se je sigurno spremenila, ampak še vedno je veliko ročnega dela. Občutek za kovanje imam tudi jaz. Če vidim sekiro in če ni prave oblike, je hudo.
Delovnik v kovačiji traja tako rekoč ves dan. Dela je veliko, a ker je hrupno in težaško, pa med mladimi ni zanimanja zanj. A Krmelj sam rad poseže po novih izzivih in se uči novih tehnik. V sosednjo Avstrijo se je odpravil nabirat znanje in se poučit v tehniki izdelovanja damaščanskega jekla.
Ko sem videl te izdelke, me je kot kovača pritegnila tehnika kovanja. Dva starejša kovača iz Evrope oz. sosednje Avstrije sta me vpeljala v to tehniko.
Ker gre za majhno družinsko podjetje, so pri sprejemanju naročil precej prilagodljivi: “Železnice uporabljajo čisto specifično orodje, ne uporabljajo ga veliko. Mi jim ga lahko kljub temu naredimo, ker smo majhni in nam je vseeno, ali naročijo samo en komad ali pa dva ali tri.” Pri njih naročajo tudi gasilci, tako orodje za uporabo kot darila ob upokojitvi.
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Da je samooskrba za državo zelo pomembna, je že dolgo znano. Da je potrebno ohranjati avtohtone rastlinske vrste in sorte, tudi. Zato države oz. za to pristojne institucije vzpostavljajo in vzdržujejo genske banke z namenom zbiranja, vrednotenja in hranjenja genskih virov kmetijskih rastlin. Ekipa Prvega bo obiskala Kmetijski inštitut Slovenije, ki je največja izmed štirih genskih bank, delujočih v okviru Slovenske rastlinske genske banke. V njihovi zbirki najdemo več kot 3200 genskih virov kmetijskih rastlin, ki so bili zbrani na področju Slovenije v zadnjih 25 letih.
Ekipa Prvega programa bo tokrat potrkala na vrata podstrešja Muzeja Hrastnik. Tam domuje Marionetno gledališče Jurček, ki je eno redkih tovrstnih pri nas. Lutka na vrvicah velja za kraljico lutk in hrastniške marionete imajo zelo dolgo tradicijo. Obiskali bomo skupino domačinov, ki s predstavami, kot so Žogica nogica, Rdeča kapica, Janko in Metka ter Butalci, navdušujejo številne otroke. Kaj vse je potrebno, da marionete kar najbolje zaživijo in kako gredo skupaj lutke in rudarji? Prav oni imajo namreč zasluge, da se je pred več kot 70 leti zgodba knapovskih marionet sploh začela.
Pust - prvi znanilec pomladi je pred vrati. Ob koncu tedna bodo najbolj odmevali večji karnevali, nas pa bo tokrat zanimalo dogajanje v manjših krajih, kjer pust še ni postal komercialen in kjer so doma avtentične maske. Po brkinskih vaseh tako še vedno razgrajajo prve in najstarejše omenjene maske pri nas - škoromati. Sestavlja jih več likov: od zgončarjev s koničastimi barvnimi pokrivali do kleščarja, ki lovi mlada dekleta in jih maže s sajami. Ekipa Prvega se bo odpeljala v Podgrad na jugu Slovenije, kjer se skupina vaščanov že od decembra pripravlja na obhod škoromatov.
“Lep je kot vrtnica, le vonja nima” – pravijo za solkanski radič, ki je ena izmed 29 vrtnin, naštetih v šifrantu slovenskih avtohtonih in tradicionalnih sort kmetijskih rastlin. O radiču z goriških vrtov je med prvimi pisal baron Carl von Czernig-Czernhausen, ki v svoji knjigi omenja rdečkasto cikorijo, ki jo jeseni kmetje spravijo v hleve, kjer – izpostavljena toploti goveda in gnoja – dozori v zelo cenjeno vrtnino. Nekoč so Primorci trgovali z bledenim radičem vse do Ljubljane, Gradca in Dunaja, danes ga je premalo, pridelovalcem ga ni treba oglaševati, saj brez težav prodajo ves pridelek. O gastronomski cenjenosti priča podatek, da so kupci na milanski tržnici za kilogram solkanskega radiča pripravljeni odšteti od 60 do 70 evrov za kilogram. Nekoč so ga kmetje najraje jedli v solati, okisanega in bogato zabeljenega z ocvirki, jajcem, krompirjem in fižolom, danes pa so meje kulinarične uporabe solkanskega radiča postavljene veliko bolj smelo. Iz njega se da skuhati juho, ga vmešati v rižoto ali v polento, celo v slaščičarstvu ga uporabljajo, po lepi slovenski navadi pa iz njega zadnje čase pridelujejo tudi grenčico. “Kraljevsko zimsko vrtnino” ali »sukenski regut”, kot ga imenujejo domačini, bomo spoznali v četrtek ob pol dvanajstih na Prvem.
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Ste vedeli, da v Sloveniji deluje Zavod Republike Slovenije za blagovne rezerve, ki prebivalcem zagotavlja osnovne življenjske potrebščine v primeru vojne, večjih naravnih nesreč ali v drugih primerih, ko je normalna preskrba s hrano, vodo, zdravili ali naftnimi derivati prekinjena? Kaj vse hrani naša država kot blagovne rezerve, kje in kako poteka logistika? Kdaj se državne blagovne rezerve sprostijo, za koliko časa zadostujejo in kdaj so bile do zdaj že uporabljene? Naša ekipa bo ob 11.30 v oddaji Prvi na obisku odgrnila vsaj del tančice, ki prekriva to nekdanjo državno skrivnost.
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
7. januarja bo minilo 60. let od smrti arhitekta Jožeta Plečnika, 23. januarja pa 145 let od njegovega rojstva. Leto 2017 je zato razglašeno za Plečnikovo leto. V spomin na mojstra, ki je svoje sledove pustil v treh evropskih prestolnicah: na Dunaju, v Pragi in predvsem v Ljubljani, bodo številne kulturne ustanove priredile posebne dogodke. Terenska ekipa Prvega se zato odpravlja v Trnovo, v prenovljeno Plečnikovo hišo, ki ponuja bogat vpogled v življenje mojstra arhitekture. Pobliže bomo spoznali Plečnikove vsakodnevne asketske navade, njegove skrivnostne platonske ljubezenske zveze in perfekcionizem, ki je oblikoval vsa njegova dela. Ob 11:30 na Prvem!
Prvi danes odhaja na obisk v novogoriško skupnost Srečanje, ki že 20 let skrbi za komune po Sloveniji. Te, v nasprotju s splošnim prepričanjem, niso sanatoriji. V komunah se odvisniki učijo, kako prevzeti odgovornost za svoja dejanja in se pripravljajo na življenje brez droge. S strokovnimi delavci, prostovoljci in uporabniki komune se bosta pogovarjala Peter Močnik in Darja Pograjc, obisk pa bomo popestrili z bluesom. Vabljeni v našo družbo v četrtek po enajsti!
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Ekipa Prvega bo obiskala Center slepih, slabovidnih in starejših Škofja Loka, ki letos praznuje 80 let. Trenutno v njem biva 220 stanovalcev, tudi slepi in slabovidni, ki se jim prilagajajo s sodobnimi pripomočki in posebnimi prilagoditvami. Slišali boste, po čem se škofjeloški center še razlikuje od ostalih domov za starejše po Sloveniji, kako se na prihajajoče praznike pripravljajo stanovalci centra in s katerimi čutili zaznavajo božič in novo leto slepi in slabovidni. Za popestritev slušnih zaznav prisotnih in vseh vas pred radijskimi sprejemniki bosta poskrbela člana skupine Rok'n'band. Bodite z nami v četrtek po enajsti na Prvem!
Zaradi socialne stiske se nekatere družine, starejši in brezposelni veselega decembra ne veselijo tako, kot ostali. Številni se vsakodnevno po pomoč in topel obrok zatečejo v ljudske kuhinje. Ekipa Prvega programa bo obiskala celjsko, ki deluje že od leta 1998, zadnja tri leta v delu tamkajšnje osnovne šole z lastnim vhodom. Pred dobrimi desetimi leti so v njej razdelili manj kot 100 obrokov na dan, danes nekajkrat toliko. V četrtek med 11.30 in 12.00 na Prvem programu.
Smučarska sezona trka na vrata, zato se v teh dneh vrstijo številni sejmi nove in rabljene smučarske opreme. Ekipa Prvega programa bo v četrtek 1. decembra obiskala Smučarski sejem Snežinka, ki bo na ljubljanskem Gospodarskem razstavišču potekal do nedelje. Med stojnicami tega največjega tovrstnega sejma pri nas se bomo sprehodili skupaj s strokovnjaki. Preverili bomo, kako prepoznati kakovostne rabljene smučke in čevlje, zanimala nas bo cenovna dostopnost opreme za smučarje, deskarje in tekače na smučeh, opozorili pa bomo seveda tudi na pomembnost ustrezne telesne priprave. Prvi bomo na obisku v četrtek med 11.30 in 12.00.
Ste vedeli, da imamo v Sloveniji najstarejšo tovarno sladkih proizvodov v državah nekdanje Jugoslavije? Tovarno, ki danes letno izdela 5.000 ton raznovrstnih bonbonov in svoje izdelke izvaža v 41 držav po vsem svetu? Častitljivih 140 let letos praznuje blagovna znamka Šumi, ki je bila del odraščanja vsakega od nas. Visoki C, Fru Fru, Herba, Šššum so imena nekaterih najbolj priljubljenih bonbonov, morda manj znano pa je, da so v Šumiju izdelovali tudi napolitanke, čokolade, marmelade in celo malinovec. Z namenom obujanja sladkih spominov bo ekipa Prvega obiskala Slovenski etnografski muzej v Ljubljani, kjer bo do 17. januarja na ogled razstava Bonboni vseh generacij (140 let Šumija).
Vsako sredo se malo pred kosilom odpravimo na obisk, da vam predstavimo zanimive kraje, institucije, dogodke ...
Neveljaven email naslov